Справа № 567/1286/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Самолюк А.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені від суми несплачених аліментів

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені від суми несплачених аліментів звернулась ОСОБА_1 .

В обгрунтування позову зазначає, що за рішенням Рівненського міського суду від 23.11.2005 року відповідач був зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2005 та до повноліття дитини.

Вказує, що виконавчий лист №2-6016, виданий Рівненським міським судом Рівненської області від 15.05.2007 року, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття перебував на виконанні Рівненського міського ВДВС.

Зазначає, що заочним рішенням Рівненського міського суду від 02.02.2012 року у справі №2-4036/11 припинено її право на отримання аліментів та змінено місце проживання дитини на проживання з батьком. Рішення суду набрало законної сили 28.02.2012 року.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 з червня 2005 року до 28 лютого 2012 року взагалі не сплачував аліменти на утримання дитини, на сьогодні заборгованість по аліментах не погашена, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця.

Посилаючись на ст.196 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за період з 01.07.2005 по 28.02.2012 у розмірі 1519652,14 грн.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідно до ст.274-279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін, та роз"яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачу п"ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу п"ятиденний строк з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відзиву на позовну заяву відповідач у встановлений судом строк не подав.

Після явки в судове засідання та надання в ньому пояснень і відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача для подання доказів, відповідач та його представник в суд не з"явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. На адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про чергове відкладення розгляду справи в зв"язку з хворобою відповідача.

Справа неодноразово призначалась до судового розгляду, про що відповідач повідомлявся судом належним чином, однак розгляд справи неодноразово було відкладено в зв"язку з поданням відповідачем клопотань про відкладення розгляду справи. Також нормами ст.212 ЦПК України передбачено право учасника справи чи його представника взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, про що представнику відповідача повинно бути відомо. 04.08.2020 стороною відповідача знову подано клопотання про відкладення розгляду справи, однак будь-яких доказів, що підтверджують поважність причин неприбуття відповідача та його представника в судове засідання до клопотання не додано.

Згідно ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що відповідач та його представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, матеріали справи містять достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, суд приходить до висновку що справа може бути розглянута за наявними у ній доказами, що відповідає ст.274-279 ЦПК України.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Пояснила, що перебувала з відповідачем в шлюбі в якому в них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, шлюб між ними було розірвано, а малолітня донька сторін залишилась проживати з нею.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.11.2005 року у справі №2-6016/05 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 з червня 2005 року до 28 лютого 2012 року взагалі не сплачував аліменти на утримання дитини, на сьогодні заборгованість по аліментах не погашена.

Вказує, що 17.02.2006 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Пояснила, що 21.04.2011 відповідач самовільно забрав їх спільну доньку ОСОБА_3 до себе на проживання.

Рішенням Рівненського міського суду від 02.02.2012 було припинено її право на отримання аліментів за змінено місце проживання дитини на проживання з відповідачем.

Посилається на те, що відповідач з червня 2005 року до 28 лютого 2012 року взагалі не сплачував аліменти на утримання їх спільної доньки та в зв"язку з цим просить стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за вказаний період у розмірі 1519652,14 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Підтвердив факт перебування з позивачем в шлюбі, який було розірвано та наявності спільної доньки ОСОБА_3 . Пояснив, що з квітня 2011 року їх спільна з позивачем донька ОСОБА_3 проживала разом з ним та відповідно перебувала на його повному матеріальному утриманні.

Вказує, що йому стало відомо про наявність рішення суду від 23.11.2005 про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 01.06.2005 і до досягнення дитиною повноліття, лише в квітні 2011 року.

Розрахунок заборгованості по аліментах він отримав влітку 2019 року і зазначений розрахунок ним не оспорювався.

Також зазначає, що під час розгляду Рівненським міським судом справи за його позовом до ОСОБА_1 про зміну місця проживання дитини та припинення права на отримання аліментів було встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 на утримання якої ним сплачувались аліменти, відповідачкою у справі ОСОБА_1 фактично належним чином не утримувалась, кошти витрачались не за призначенням, що підтверджується рішенням Рівненського міського суду від 02.02.2012.

За вказаних обставин просить в задоволенні позову відмовити.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23.11.2005 року встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є позивач та відповідач по справі, які на час народження доньки перебували в шлюбі.

З рішення Рівненського міського суду від 23.11.2005 вбачається, що за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів судом вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2005 року до досягнення дитиною повноліття.

06.02.2019 державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області було проведено розрахунок заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 і відповідно до довідки зазначеного відділу №10117 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання доньки за період з 01.06.2005 по 01.02.2019 становила 161927 грн.

З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем не сплачувались, що відповідно до ст.196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

При вирішенні спору суд виходить і з того, що відповідно до ст.180 СК України, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний був утримувати дитину в час роздільного проживання з позивачкою і після розірвання шлюбу.

Суд приймає вищезазначену довідку заборгованості по аліментах, як належний доказ по справі, оскільки вона не викликає сумніву у суду та не спростована відповідачем по справі.

Водночас, відомості про сплату віповідачем аліментів у вказаному розрахунку відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України (в редакції від 03.07.2018), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 допустив значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, то у ОСОБА_1 , як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з нього пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Водночас, щодо визначення розміру пені за несвоєчасне виконання зобов`язань боржником, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц вказав, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов"язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів потрібно з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Позивачем надано розрахунок пені, що виникла з вини відповідача у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини за період з 01.06.2005 року по 01.02.2012 становить 161927 грн.

Позивач просить стягнути неустойку за період з 01.07.2005 року по 28.02.2012 року включно та даний період включено в розрахунок заборгованості наданий державним виконавцем.

Таким чином, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить:

за червень 2005 року 228,57 грн. х 1% х 5229 = 11951,93 грн.

липень 2005 233,66 грн. х 1% х 5198 днів = 12145,65 грн.

серпень 2005 року 228,10 грн. х 1% х 5167 днів = 11785,93 грн.

вересень 2005 року 233,35 грн. х 1% х 5137 днів = 11978,19 грн.

жовтень 2005 року 251,15 х 1% х 5106 днів = 12823,72 грн.

листопад 2005 року 254,18 х 1% х 5076 днів = 12902,18 грн.

жовтень 2005 року 254,18 х 1% х 5045 днів = 12823,38 грн.

всього за 2005 рік 74468,04 грн.

січень 2006 року 250,55 грн. х 1% х 5014 днів = 12562,58 грн.

лютий 2006 року 260,25 грн. х 1% х 4986 днів = 12976,07 грн.

березень 2006 року 294,14 грн. х 1% х 4955 днів = 14574,64 грн.

квітень 2006 року 276,54 грн. х 1% х 4925 днів = 13619,60 грн.

травень 2006 року 281,98 грн. х 1% х 4894 днів = 13800,10 грн.

червень 2006 року 303,74 грн. х 1% х 4864 днів = 14773,91 грн.

липень 2006 року 303,22 грн. х 1% х 4833 днів = 14654,62 грн.

серпень 2006 року 296,58 грн. х 1% х 4802 днів = 14241,77 грн.

вересень 2006 року 301,38 грн. х 1% х 4772 днів = 14381,85 грн.

жовтень 2006 року 306,69 грн. х 1% х 4741 днів = 14540,17 грн.

листопад 2006 року 304,90 грн. х 1% х 4711 днів = 14363,84 грн.

грудень 2006 року 374,82 грн. х 1% х 4680 днів = 17541,58 грн.

всього за 2006 рік 172030,72 грн.

січень 2007 року 302,33 грн. х 1% х 4649 днів = 14055,32 грн.

лютий 2007 року 318 грн. х 1% х 4621 днів = 14694,78 грн.

березень 2007 року 352,67 грн. х 1% х 4590 днів = 16187,55 грн.

квітень 2007 року 351,67 грн. х 1% х 4560 днів = 16036,15 грн.

травень 2007 року 352 грн. х 1% х 4529 днів = 15942,08 грн.

червень 2007 року 380,67 грн. х 1% х 4499 днів = 17216,34 грн.

липень 2007 року 396,33 грн. х 1% х 4468 днів = 17708,02 грн.

серпень 2007 року 385,67 грн. х 1% х 4437 днів = 17112,18 грн.

вересень 2007 року 391 грн. х 1% х 4407 днів = 17231,37 грн.

жовтень 2007 року 404,33 грн. х 1% х 4376 днів = 17693,48 грн.

листопад 2007 року 405,67 грн. х 1% х 4346 днів = 17630,42 грн.

грудень 2007 року 497 грн. х 1% х 4315 днів = 21445,55 грн.

всього за 2007 рік 202863,25 грн.

січень 2008 року 412 грн. х 1% х 4284 днів = 17650,08 грн.

лютий 2008 року 439 грн. х 1% х 4255 днів = 18679,45 грн.

березень 2008 року 495 грн. х 1% х 4224 днів = 20908,80 грн.

квітень 2008 року 494 грн. х 1% х 4194 днів = 20718,36 грн.

травень 2008 року 495 грн. х 1% х 4163 днів = 20606,85 грн.

червень 2008 року 536 грн. х 1% х 4133 днів = 22152,88 грн.

липень 2008 року 534,67 грн. х 1% х 4102 днів = 21932,16 грн.

серпень 2008 року 505,67 грн. х 1% х 4071 днів = 20585,83 грн.

вересень 2008 року 529 грн. х 1% х 4041 днів = 21376,89 грн.

жовтень 2008 року 531 грн. х 1% х 4010 днів = 21293,10 грн.

листопад 2008 року 522 грн. х 1% х 3980 днів = 20775,60 грн.

грудень 2008 року 605,67 грн. х 1% х 3949 днів = 23917,91 грн.

всього за 2008 рік 250597,91 грн.

січень 2009 року 459 грн. х 1% х 3918 днів = 17983,62 грн.

лютий 2009 року 469 грн. х 1% х 3890 днів = 18244,10 грн.

березень 2009 року 520,67 грн. х 1% х 3859 днів = 20092,66 грн.

квітень 2009 року 531,67 грн. х 1% х 3829 днів = 20357,64 грн.

травень 2009 року 521 грн. х 1% х 3798 днів = 19787,58 грн.

червень 2009 року 562,67 грн. х 1% х 3768 днів = 21201,41 грн.

липень 2009 року 564 грн. х 1% х 3737 днів = 21076,68 грн.

серпень 2009 року 544,33 грн. х 1% х 3706 днів = 20172,87 грн.

вересень 2009 року 544,67 грн. х 1% х 3676 днів = 20022,07 грн.

жовтень 2009 року 540,33 грн. х 1% х 3645 днів = 19695,03 грн.

листопад 2009 року 549 грн. х 1% х 3615 днів = 19846,35 грн.

грудень 2009 року 661,33 грн. х 1% х 3584 днів = 23702,07 грн.

всього за 2009 рік 242182,07 грн.

січень 2010 року 537,33 грн. х 1% х 3553 днів = 19091,33 грн.

лютий 2010 року 554,33 грн. х 1% х 3525 днів = 19540,13 грн.

березень 2010 року 637 грн. х 1% х 3494 днів = 22256,78 грн.

квітень 2010 року 595,67 грн. х 1% х 3464 днів = 20634,01 грн.

травень 2010 року 640,67 грн. х 1% х 3433 днів = 21994,20 грн.

червень 2010 року 707,67 грн. х 1% х 3403 днів = 24082,01 грн.

липень 2010 року 699,33 грн. х 1% х 3372 днів = 23581,41 грн.

серпень 2010 року 661 грн. х 1% х 3341 днів = 22084,01 грн.

вересень 2010 року 677 грн. х 1% х 3311 днів = 22415,47 грн.

жовтень 2010 року 668,67 грн. х 1% х 3280 днів = 21932,38 грн.

листопад 2010 року 699 грн. х 1% х 3250 днів = 22717,50 грн.

грудень 2010 року 786,33 грн. х 1% х 3219 днів = 25311,96 грн.

всього за 2010 рік 265641,19 грн.

січень 2011 року 628,33 грн. х 1% х 3188 днів = 20031,16 грн.

лютий 2011 року 639,33 грн. х 1% х 3160 днів = 20202,83 грн.

березень 2011 року 735 грн. х 1% х 3129 днів = 22998,15 грн.

квітень 2011 року 694,33 грн. х 1% х 3099 днів = 21517,29 грн.

травень 2011 року 706 грн. х 1% х 3068 днів = 21660,08 грн.

червень 2011 року 773 грн. х 1% х 3038 днів = 23483,74 грн.

липень 2011 року 769 грн. х 1% х 3007 днів = 23123,83 грн.

серпень 2011 року 742,67 грн. х 1% х 2976 днів = 22101,86 грн.

вересень 2011 року 745,67 грн. х 1% х 2946 днів = 21967,44 грн.

жовтень 2011 року 777,67 грн. х 1% х 2915 днів = 22669,08 грн.

листопад 2011 року 752,33 грн. х 1% х 2885 днів = 21704,72 грн.

грудень 2011 року 897,67 грн. х 1% х 2854 днів = 25619,50 грн.

всього за 2011 рік 267079,68 грн.

січень 2012 року 744 грн. х 1% х 2823 днів = 21003,12 грн.

лютий 2012 року 851,33 грн. х 1% х 2794 днів = 23786,16 грн.

всього за 2012 рік 44789,28 грн.

Суд погоджується з наданим розрахунком пені відповідно до якого розмір неустойки (пені) за період з 01.07.2005 року по 28.02.2012 року становить 1519652,14 грн.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов"язання боржником. Після порушення боржником свого обов"язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов"язку сплатити аліменти.

Факт невиконання платником аліментів ОСОБА_2 рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними державним виконавцем.

Одночасно, з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем на утримання доньки не сплачувались, що не заперечив належними доказами відповідач в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов"язків щодо утримання неповнолітньої доньки, покладених на нього судовим рішенням.

Поважних причин несплати ним аліментів відповідач не навів та будь-яких доказів належної їх сплати не надав. Як наслідок, в такому випадку настає відповідальність відповідача, передбачена ст.196 СК України.

Одночасно суд враховує, що згідно ч.1 ст.196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину.

Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції України має зворотню дію в часі (аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 05 вересня 2018 року по справі №753/12684/16, провадження №61-18327св18).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню частково, з врахуванням вимог ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України в частині обмеження розміру неустойки 100 відсотками заборгованості.

Розмір заборгованості за період з 01.06.2005 по 28.02.2012 становить 40433,76 грн.

Згідно приписів ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В судовому засідання стронами визнано, що неповнолітня донька сторін проживає з батьком з 22.04.2011 року.

Вказані обставини визнаються сторонами та суд не вбачає підстав ставити під сумнів добровільність їх визнання.

Враховуючи наведене, з відповідача підлягає до стягнення пеня в розмірі 100% заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.07.2005 по 22.04.2011 в сумі 32472,84 грн.

Водночас, за правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути 840,80 грн. судового збору.

На підставі ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.5, 12, 13, 141, 274, 279, 258, 263-265, 273 ЦПК України

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2015 року по 22 квітня 2011 року у розмірі 32472 грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.08.2020.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.