Провадження № 2/161/2729/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 жовтня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Кубяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

25.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

09.07.2020 року позивачкою було подано уточнену позовну заяву на обгрунтування якої остання зазначила, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 2004 року, за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина - син ОСОБА_4 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2015 року їх шлюб було розірвано та присуджено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно. Вказує, що їх спільна з відповідачем дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. В свою чергу, в ОСОБА_2 за період з 01.05.2015 року по 01.05.2020 року існує заборгованість по сплаті аліментів, на яку нараховано пеню, розмір якої становить 70972 грн. Так, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, їй тяжко одноосібно утримувати дитину, а тому вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 70972 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.05.2015 року по 01.05.2020 року (а.с. 15-16).

До початку судового засіданні від позивачки надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, заявлені позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та будь-яких заперечень щодо заочного розгляду справи не має (а.с. 29).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення у повному обсязі виходячи з наступного .

Судом встановлено, що 24.10.2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом РАГС Луцького МУЮ за актовим записом № 1229.

За час шлюбу в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина - син ОСОБА_4 , що стверджую копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом РАЦСу Луцького МУЮ Волинської області 22.08.2006 року, актовий запис № 1743 (а.с. 23).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2015 року, яке 07.06.2015 року набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано та вирішено з відповідача на користь позивачки стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 20.04.2015 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21-22

Судом також встановлено, що на підставі вищевказаного судового рішення було видано виконавчий документ, який було пред`явлено до виконання у Другий ВДВС Луцького МУЮ Волинської області та на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 55965795.

Незважаючи на наявність судового рішення про стягнення аліментів, ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не сплачував та не сплачує по даний час, у зв`язку з чим за період з 01.05.2015 року по 01.05.2020 року в нього утворилася заборгованість в розмірі 72400 грн. (а.с. 17-18).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України, пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів.

Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суд України в п. 22 Постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Заборгованість у відповідача щодо сплати аліментів на утримання малолітньої доньки виникла виключно з вини відповідача, який достовірно знає про те, що з нього стягнуті аліменти згідно рішення суду, однак їх свідомо не сплачує. Відповідач по справі є працездатною особою, а отже має можливість сплачувати аліменти.

У зв`язку з протиправними діями відповідача, що полягають у свідомому ухиленні від сплати аліментів на доньку, вважаю за необхідне нарахувати неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів починаючи з 02.07.2009 року та по жовтень включно 2019 року.

Так, згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1 ст. 196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму пені за весь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього зобов`язання буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Так, стороною позивача надано розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, за період з травня 2015 року по травень 2020 року включно, яка становить - 70972 грн. (а.с. 19-20).

Будь-які докази проведення розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не у відповідності до вимог чинного законодавства України, відповідачем суду не надано.

За таких обставин та з врахуванням того, що в силу ст. 196 СК України, розмір неустойки (пені) не може бути стягнутий в розмірі більше ніж 100% розміру основної заборгованості, тому заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 70972 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

При цьому, ОСОБА_1 не надано жодних доказів, а судом в ході розгляду даної справи не з`ясовано тих обставин, що вина останнього в несплаті аліментів у даному випадку відсутня.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 81, 141, 247, 259, 263-268, 280, 354 ЦПК України, ст. ст. 180, 196 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 70 972 (сімдесят тисяч дев`ятсот сімдесят дві) гривні неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01 травня 2015 року по 01 травня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 05 жовтня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська