Справа № 405/625/19
Провадження № 2/405/95/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі

головуючого- судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ципи С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому цивільну справу № 405/625/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ципа С.І. (діє на підставі ордеру серії № КР № 67956 від 29.01.2019 року) в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього на користь позивача збитки на загальну суму 68 500 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 06 вересня 2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В чергове судове засідання, призначене на 26.06.2020 року з`явився представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ципа С.І.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Суліменко Т.А. в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, засобами електронної пошти направила до суду заяву, зареєстровану судом 26.06.2020 року за вх.№ 4409, про відкладення розгляду справи та продовження процесуальних строків розгляду справи по суті на строк дії карантину, посилаючись як на підстави для відкладення розгляду справи на запровадження Кабінетом Міністрів України в період з 12.03.2020 року на всій території України карантину через спалах у світі коронавірусу, перебуванням на її (представника відповідача) утриманні неповнолітньої та малолітньої доньок, остання з яких перебувала на лікуванні та має загрозу повторного інфікування, та у зв`язку з чим, неможливістю з`явитися в судове засідання.

В свою чергу, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ципа С.І., заперечуючи (заперечення викладені у заяві від 26.06.2020 року, зареєстрованої судом за вх.№14508) щодо поданої представником відповідача заяви про відкладення судового засідання, зазначив про її (заяву) необґрунтованість, також вказав, що посилання в заяві на постанову КМУ від 11.03.2020 року №211, без зазначення пунктів та (або) норм такої Постанови, в яку неодноразово вносилися зміни, - є необґрунтованим. Крім того, зазначив, що з 22 травня 2020 року в Україні діє лише адаптивний карантин, після запровадження якого поновлено роботу підприємств та установ з мінімальними обмеженнями. Вважає, що протягом розгляду справи з 18.02.2019 року представник відповідача адвокат Суліменко Т.В. з різних причин не з`являлася в судові засідання, заявляючи при цьому різні клопотання всупереч нормам ЦПК України, на підставі чого вважає, що останньою грубо порушуються основні засади (принципи) цивільного судочинства, передбачені п.п.10, 11 ч.3 ст.2 ЦПК України, а саме: розумність строків розгляду справи; неприпустимість зловживання процесуальними правами. Окрім того, зазначив, що у ст.212 ЦПК України внесено зміни у зв`язку з поширенням COVID-19 та надано учасникам справи можливість брати участь в судових засіданнях в режимі відео конференції поза межами приміщення суду. З огляду на зазначене, просив усунути процесуальні недоліки, викладені в поданій заяві, які пов`язані з порушенням з боку представника відповідача адвоката Суліменко Т.В. основних засад цивільного судочинства, передбачені п.п. 10, 11 п.3 ст.2 ЦПК України, та розглянути справу в судовому засіданні 26.06.2020 року.

З огляду на зазначене, судом відзначається наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЦПК України жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Крім того, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника (ч.1 ст.58 ЦПК України), при цьому, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки )ч.1 ст.64 ЦПК України).

Судом встановлено, що в судовому процесі при розгляді цивільної справи №405/625/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, інтереси відповідача ОСОБА_2 представляє адвокат Суліменко Т.В., тобто відповідач ОСОБА_2 бере участь в даній справі через свого представника адвоката Суліменко Т.В.

Статтею 43 ЦПК України, визначено, зокрема, право учасників справи брати участь в судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, а так само визначено обов`язок учасників справи з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 2 ст.223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема, першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

При цьому, Постановою КабінетуМіністрів України №211 від 11 березня 2020 року Про запобігання поширенню на території України COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із наступними змінами) в період з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року

"Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., N 23, ст. 896, N 30, ст. 1061) (п.1 зазначеної Постанови).

Пунктами 2, 3 зазначеної постанови зазначено, що у регіонах, в яких встановлено карантин, застосовуються протиепідемічні заходи, що визначаються цією постановою, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції; заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою.

Постановою Кабінету Міністрів України № 500 від 17 червня 2020 року внесено зміни до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, а саме: цифри і слово 22 червня замінено цифрами і словом 31 липня, тим самим продовжено дію карантину до 31 липня 2020 року.

Крім того, Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року №9рс-186/20, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

На підставі наведеного вище, розгляд даної справи по суті 26 червня 2020 року у відкритому судовому засіданні за участю всіх учасників судового процесу, унеможливлений у зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Суліменко Т.В. з поважних причин, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, запровадженим на території України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на підставі чого, та з метоюзабезпечення принципу змагальності сторін, визначеного п.4 ч.3 ст.2 ЦПК України, рівності прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених положеннями ЦПК України, а так само, створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи та необхідності забезпечення повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх матеріалів справи та доказів на їх підтвердження, вважає за необхідне клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Суліменко Т.В. про відкладення розгляду справи задовольнити та відкласти розгляд справи.

При цьому, враховуючи зазначене вище, судом не встановлено ознак зловживання представником відповідача процесуальними правами, визначеними, зокрема, ст.43 ЦПК України, а також дій, передбачених ч.2 ст.44 ЦПК України, на підставі чого відсутні підстави для вжиття судом заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами та застосування до нього заходів процесуального примусу.

Крім того, судом відзначається, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Водночас, згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою принципу верховенства права є право на звернення до суду, що передбачено статтею 55 Конституції України та розвинуто статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року як право на справедливий суд. Статтею 64 Конституції передбачено, що права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. У Конституції наголошується, що право на справедливий суд не може бути обмежене в умовах воєнного та надзвичайного стану.

З огляду на викладене, право на справедливий суд не може бути обмежене, проте при встановленні справедливого балансу між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд переважає природне право осіб на життя та безпечне довкілля, обов`язок щодо забезпечення якого покладено на державу Україна.

Аналогічної позиції дотримується і Вища рада правосуддя в публічному зверненні до Президента України та Верховної Ради України щодо забезпечення доступу громадян до правосуддя в умовах карантину від 26 березня 2020 року.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ч. 2 ст. 3 ГПК України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 року передбачено, що дана Конвенція та Протоколи до неї № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Таким чином, норми ЦПК України щодо строків розгляду справи не узгоджуються з нормами Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка є частиною національного законодавства і має пріоритет над національним законодавством, та і з практикою Європейського суду з прав людини, яку суди мають використовувати як джерело права при вирішенні спорів.

Постановою Верховної Ради України № 54-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», внесено зміни до деяких законодавчих актів України, в тому числі до Цивільно-процесуального кодексу України (п.12) і, зокрема, Розділ ХІІ "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту:"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Крім того, статтю 212 ЦПК України, яка визначає право учасників справи брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, доповнено після частини третьої новою частиною такого змісту:"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України".

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.223, 258-260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк розгляду цивільної справи №405/625/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Відкласти судове засідання у цивільній справі №405/625/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитківу зв`язку з запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу "COVID-19".

Наступне судове засідання у справі призначити на 07 серпня 2020 року на 10 год. 00 хв., про що повідомити учасників справи.

Повідомити учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Роз`яснити учасникам справи, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вони можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, при цьому, підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова