УХВАЛА

12 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 461/24035/17

провадження № 61-42604св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Банк професійного фінансування»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року у складі колегії суддів: Левенця Б. Б., Ратнікової В. М., Борисової О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк професійного фінансування» про визнання зобов`язань припиненими,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ПАТ «Банк професійного фінансування», в обґрунтування якого зазначила, що 05 вересня 2014 року між сторонами було укладено договір-анкету комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198, за умовами якого ОСОБА_1 було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 строком до 19 вересня 2015 року.

13 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк професійного фінансування» було укладено кредитний договір № 97/кл/2014, із внесеними до нього змінами договором № 1 від 24 листопада 2014 року, за умовами яких було встановлено ліміт кредитної лінії - 8 990 000,00 грн і в забезпечення зобов`язань позичальника за цим договором банком приймаються майнові права на грошові кошти в сумі 1 860 000,00 грн, що розміщені на депозитному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк професійного фінансування».

Також 13 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк професійного фінансування» було укладено договір застави майнових прав № 148/2014, із внесеними до нього змінами договором № 1 від 24 листопада 2014 року, за умовами яких заставодавець у якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, передала заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 9 345 000,00 грн згідно договору-анкети комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року, за яким заставодавець виступає «вкладником».

За укладеним між сторонами 13 листопада 2014 року договором № 2 про внесення змін до договору-анкети комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року договір-анкету було доповнено наступними пунктами:

«2.6. У разі несплати в строк, встановлений кредитним договором, заборгованості за кредитом, процентами, комісійними платежами, штрафами/неустойками та будь-якими іншими платежами, передбаченими кредитним договором, або в інших випадках, передбачених кредитним договором та договором застави, банк в цей же день набуває прав на звернення стягнення на суму вкладу за цим договором і порядку, розмірі і на умовах, передбачених відповідним договором застави.

Звернення стягнення на грошові кошти, майнові права вимоги яких є предметом застави за договором застави, здійснюється шляхом їх договірного списання банком в рахунок погашення його забезпечених заставою вимог.

Своїм підписом на даному договорі клієнт надає доручення банку самостійно здійснити договірне списання коштів в рахунок погашення забезпечених заставою вимог (їх частини) банку за кредитним договором, які містяться на вкладному (депозитному) рахунку. Списання грошових коштів в рахунок погашення забезпечених заставою вимог (їх частини) проводиться банком без додаткових погоджень з клієнтом.

2.7. Банк повертає клієнту суму вкладу за цим договором у встановлений строк, але в будь-якому разі виключно після припинення дії договору застави. Сторони дійшли згоди, що у випадку настання строку повернення суми вкладу та наявності невиконаних зобов`язань за кредитним договором, сума вкладу не підлягає поверненню клієнту до моменту повного належного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором».

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 є боржником ПАТ «Банк професійного фінансування» за кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, а ПАТ «Банк професійного фінансування» є боржником ОСОБА_1 за договором-анкетою комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року (депозитним договором), тому позивач вважала, що її вимоги та вимоги ПАТ «Банк професійного фінансування» є зустрічними та грошовими, тобто однорідними.

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 15 квітня 2015 року № 258 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк професійного фінансування» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 квітня 2015 року № 78 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк професійного фінансування» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 станом на 20 квітня 2015 року на вкладному (депозитному) рахунку ОСОБА_1 перебували кошти у сумі 27 403 797,00 грн і 26 жовтня 2015 року вона зверталася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк професійного фінансування» із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, однак, вказана заява залишена без відповіді та без задоволення.

Посилаючись на те, що можливість вкладника банку повернути свої кошти за вкладом виникає лише після закінчення процедури ліквідації банку та лише за наявності для цього коштів після продажу активів банку, що порушує права ОСОБА_1 як вкладника на отримання належних їй на праві власності грошових коштів, позивач звернулася до суду з даним позовом, і просила визнати припиненими зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк професійного фінансування» за кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року та договором № 1 про внесення змін до кредитного договору № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, укладеним 24 листопада 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк професійного фінансування» про визнання зобов`язань припиненими задоволено повністю, визнано припиненими зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк професійного фінансування» за кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року та договором № 1 про внесення змін до кредитного договору № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, укладеним 24 листопада 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач є кредитором відповідача за депозитним договором і одночасно є боржником відповідача за кредитним договором, строк виконання зобов`язань за якими настав, за кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року не було здійснено заміни застави, кошти перебували на вкладному (депозитному) рахунку позивача на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку, крім того, договірне списання з вкладного (депозитного) рахунку передбачено умовами кредитного договору № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, договору застави майнових прав № 148/2014 від 13 листопада 2014 року та договором-анкетою комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року з подальшими змінами, а тому, оскільки для зарахування зустрічних однорідних вимог достатньо заяви однієї із сторін, в силу положень статті 601 ЦК України зобов`язання, які виникли у позивача за кредитним договором, слід визнати припиненими у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що станом на 18 серпня 2015 року, заборгованість ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором становила 9 638 748,92 грн, тобто суму більшу ніж на 293 000 грн від суми депозитних коштів, права на розпорядження якими ОСОБА_1 передала в заставу банку, що свідчить про недостатність депозиту для погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а тому неможливе зарахування зустрічних однорідних вимог за рахунок заставних депозитних грошей.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Справу передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі та витребувано справу у Шевченківського районного суду м. Києва.

11 серпня 2020 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

Позиція та висновки Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, розгляд касаційної скарги у цій справі здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк професійного фінансування» про визнання зобов`язань припиненим призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. І. Грушицький В. С. Висоцька І. М. Фаловська