Справа № 749/1212/18
Номер провадження 2/749/56/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2020 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Шаповал З.О.

з участю секретаря Михалевич М.В., Мирошниченко А.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сновської міської ради Кононенко А.О.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ цивільну справу №749/1212/18 за позовом ОСОБА_4 до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 , про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, державного акту на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся з позовом до Сновської міської ради Сновського району, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 в подальшому 25.03.2018 року позивач уточнив позовні вимоги (а.с.217 т.1) та просить визнати недійсним та скасування рішення Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 28.09.2015 (сорок перша сесія шостого скликання) про вилучення земельної ділянки з користування ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та внесення змін у рішення 13-ї сесії двадцять четвертого скликання Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 30.09.2004 р. Визнати недійсним та скасувати рішення Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 21.11.2016 року про безоплатну передачу у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Скасувати рішення про державну реєстрацію індексний номер 33137713 від 23.12.2016 року права на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер: :01:000:0653, розташовану за адресою АДРЕСА_1 . за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Ухвалою Щорського районного суду від 21.12.2018 року залучено до участі в справі ОСОБА_6 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.142-143 т.1 ).

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що рішення 13-ї сесії двадцять четвертого скликання Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 30.09.2004, правонаступником якої є Сновська міська рада дружині позивача ОСОБА_7 та її брату ОСОБА_6 передано у власність земельну ділянку площею по 1250 м2 кожному для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташовану в АДРЕСА_1 . в тому числі по 370 кв.м кожному без виділення земельної ділянки в натурі, решту земельної ділянки загальною площею 1760 кв.м. розділили порівну між третьою собою ОСОБА_6 і дружиною позивача по 880 кв.м.

22.06.2015 року дружина позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відчужили на користь позивача житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .. Вказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0740 га, кадастровий номер земельної ділянки 0:01:000:0032 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН 3027709, який виданий Щорським районним відділом земельних ресурсів Чернігівської області 22.04.2005.

22.06.2015 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відчужили на користь позивача земельну ділянку площею 0,0740 га, кадастровий номер земельної ділянки 0:01:000:0032 розташовану в АДРЕСА_1 та плану меж якої зокрема від точки Б до точки В відповідав плану меж згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку. Станом на день звернення до суду позивача з вказаним позовом Державний акт на право власності на земельну ділянку не визнавався недійсним. Станом на дату виготовлення Технічного звіту на отримання Державного акту на належну позивачу земельну ділянку на ній вже був розташований належний відповідачам житловий будинок, який згідно меж на отриману позивачем у власність земельну ділянку розташований за адресою АДРЕСА_1

Після перевірки стану належної позивачу на праві власності земельної ділянки з`ясувалось про те, що у 2014 році план меж земельної ділянки, зокрема від точки Б до точки В змінився і частина земельної ділянки у розмірі 0,0066 кв.м. розташованої по АДРЕСА_1 , що входить до складу земельної ділянки площею 0,0740 га , кадастровий номер 0:01:000:0032 вже належить відповідачам. Вказана ситуація виникла виключно з тих підстав, що рішенням 41-ї сесії шостого скликання Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 08.10.2015 року правонаступником якої є Сновська міська рада відповідачем надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну часткову власність площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 за рахунок земель сільської ради, із них за рахунок земель, що знаходиться у них у користуванні площею 0,07 га, а також за рахунок земельної ділянки площею 0,03 га що знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , яка рішенням цієї ж сесії була вилучена з користування ОСОБА_6 , загальною площею 0,0880 га. Як наслідок на підставі заяв відповідачів від 14.09.2015 року рішенням Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 28.09.2015 року вилучено з користування ОСОБА_6 вказану земельну ділянку та внесено зміни у рішення Тринадцятої сесії двадцять четвертого скликання Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 30.09.2004 та 08.10.2015 надано дозвіл відповідачам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їм земельної ділянки, який був затверджений рішенням сільської ради та виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га розташовану за адресою АДРЕСА_1 . Вважає що будь-яких правових підстав для переходу до Великощимельської сільської ради права на земельну ділянку, що належала ОСОБА_6 сільська рада не мала. Зміни, що внесені у рішення Тринадцятої сесії двадцять четвертого скликання Великощимельської сільської ради Щорського району від 30.09.2004 року не ґрунтуються на законі, а позбавити цього права Петренка сільська рада могла з підстав передбачених ст.ст.140-149 ЗК України.

Ухвалою суду від 03.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті (а.с.240 т.1).

Ухвалою суду від 06.06.20019 року призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз м.Чернігів вул.Старобілоуська, 25-а. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.287-291, 296, 297 т.1).

Ухвалою Щорського районного суду від 17.12.2019 року по справі було призначено додаткову земельно-технічну експертизу (а.с.51-53 т.2).

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та пояснили, що в 2014 році ПП «Азимут-Л» саме на замовлення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_7 (1/2 частина) та ОСОБА_6 (1/2 частина) площею 0.0740 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Цією документацією ПП «Азимут-Л» в 2014 році на замовлення власників встановила межі земельної ділянки площею 0,0740 га, кадастровий номер 0:01:000:0032 по існуючій огорожі, при цьому площа ділянки після відновлення меж не змінилася, тобто залишилася 0.0740 га, а конфігурація земельної ділянки змінилася про що свідчить технічна документація. Позивач ОСОБА_4 набув у власність земельну ділянку в 2015 році, тобто після відновлення меж цієї ділянки в 2014 році, а це значить, що ОСОБА_4 купуючи земельну ділянку погодився з її конфігурацією та розміщенням, адже нотаріусу при укладенні договору купівлі-продажу подається витяг з ДЗК про земельну ділянку.

Зазначає, що коли вони вирішили приватизувати земельну ділянку по АДРЕСА_2 , то ОСОБА_4 і ОСОБА_7 безпідставно не погоджували межу їм, адже їхні земельні ділянки вже були приватизовані і мали визначені межі. За захистом своїх прав вони були вимушені звернутися до суду і лише в 2016 році маючи рішення апеляційного суду Чернігівської області від 07.09.2016 року, відповідно до якого за відповідачами визнано право на приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_2 без погодження меж ділянки від точки В до точки Г і від точки Д до точки А на кадастровому плані земельної ділянки з суміжними землевласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , змогли приватизувати земельну ділянку під будинком.

Вказує, що ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 880 кв.м. не отримував правовстановлюючого документу, а тому вилучення ділянки з його користування Великощимельською сільською радою Щорського району Чернігівської області відбулося на підставі його особистої заяви правомірно.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача Сновської міської ради заперечував проти задоволення позову.

У підготовчому судовому засіданні третя особа відсутня про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином на офіційному веб-сайті судової влади України.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що в АДРЕСА_1 проживали її батьки. У 1980 році на своєму подвір`ї «криша в кришу» батьки побудували будинок для брата свідка ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці ОСОБА_8 . У 1988 році брат продав будинок відповідачам ОСОБА_5. Після смерті матері ОСОБА_8 свідок та її брат ОСОБА_6 прийняли спадщину. У 2001 році на замовлення свідка землевпорядна організація виготовила технічну документацію на земельну ділянку покійної матері в АДРЕСА_1 . У 2005 році вона отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЧН № 027709. У 2014 році свідок та її брат ОСОБА_6 вирішили продати спадковий будинок чоловіку свідка ОСОБА_4 . Для оформлення купівлі-продажу у нотаріуса свідок замовила витяг з ДЗК та звернулись до землевпорядної організації «Азимут», яку очолює ОСОБА_9 . Після обміру земельної ділянки землеупорядник повідомила, що є накладення земельної ділянки свідка на земельну ділянку ОСОБА_10 . На земельній ділянці свідка площею 70 кв.м. розташований будинок ОСОБА_5 та порекомендувала звернутись до суду з тим, щоб ОСОБА_10 розібрали будинок та перенесли. У 2014 році замовлялась технічна документація на спірну земельну ділянку для отримання Витягу з ДЗК. Нотаріус у роботі використовувала документацію по земельній ділянці 2001 року.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що у 2014 році до неї звернулась ОСОБА_7 з приводу виготовлення обмінних файлів на присадибну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . Ці файли необхідні для реєстрації земельної ділянки в ДЗК. Обмінні файли неможливо було виготовити по причині того, що у 2001 році по первинній технічній документації координати поворотних точок меж земельної ділянки були умовними і не були визначені в системі СК 63. По умовним координатам можна відтворити конфігурацію земельної ділянки, але розмістити її на карті неможливо. Там є тільки прив`язка до будинку, але в такому варіанті неможливо виконати обмінний файл для реєстрації в ДЗК. Для цього слід було провести новий обмір і визначити точно координати, тому заявнику було запропоновано виготовити технічну документацію, куди відповідно входить і обмір земельної ділянки. Обмір земельної ділянки проводився по фактичним межам, а потім опрацьовувався. За результатами обміру встановлено, що конфігурація по фактичним межам не відповідала тій документації 2001 року. Про що свідок повідомила замовника ОСОБА_11 .. Технічна документація за згодою ОСОБА_7 була по тим межам, що встановлені згідно обміру. Межі земельної ділянки були погоджені з суміжним землекористувачем ОСОБА_12 . З ОСОБА_5 не було погоджено меж, але на момент проведення обміру ОСОБА_5 встановлювали огорожу від будинку до господарської споруди. ОСОБА_13 , хоча і не була задоволена, але погодилась, щоб обмір земельної ділянки відбулися по огорожі. Землекористувачі можуть скільки завгодно замовляти технічну документацію на земельну ділянку, але при виготовленні нової безумовно до уваги приймається первинна документація. При виготовленні технічної документації замовнику ОСОБА_7 конфігурація земельної ділянки за 2001 рік не співпадала з межами, що фактично на день обміру, тобто відбулося накладення частини земельної ділянки ОСОБА_7 на житловий будинок ОСОБА_5. Технічна документація на земельну ділянку була виготовлена по фактичним межам. Якби координати технічної документації за 2001 рік були в системі СК63 свідок з більшою вірогідністю могла б сказати, що відбулося накладення на площу. Оскільки координати умовні, точно сказати неможливо. Змінилась конфігурація земельної ділянки, але не площа.

Суд, вислухавши сторін, представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази приходить до слідуючого.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (п. б ч. 1 ст. 81 ЗК України).

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 12 ЗК України - до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян, відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (п. а); одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Щодо першої вимоги позивача про визнання недійсним та скасування рішення Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області б/н від 28.09.2015 року суд зазначає наступне (а.с.217 т.1).

Згідно з правилами ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За правилами ч.ч.3 і 4 ст.142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

З матеріалів справи та з пояснень учасників судового розгляду, даних у засіданні суду, видно, що на земельну ділянку розміром 880 кв.м, що була передана ОСОБА_6 у власність згідно з рішенням сільської ради від 30.09.2004 року, останній Державний акт на право власності не отримував і не реєстрував права власності на цю земельну ділянку.

При цьому, Великощимельська сільська рада, розглянувши заяву ОСОБА_6 про добровільну відмову від користування земельною ділянкою, своїм рішенням від 28 вересня 2015 року, вилучила з користування у нього земельну ділянку загальною площею 0,08 га, а згідно з рішенням цієї ж сільської ради від 08 жовтня 2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ", надала відповідачам дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну часткову власність ОСОБА_14 (1/2 частина) і ОСОБА_5 (1/2 частина) загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 за рахунок земель сільської ради, із них за рахунок земель, що знаходились в них у користуванні площею 0,07 га та за рахунок земельної ділянки, що знаходилась в користуванні ОСОБА_6 площею 0,03 га.

За вказаних обставин, суд вважає, що приймаючи рішення про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_6 Великощимельська сільська рада діяла правомірно, а посилання позивача на ст. 20 Закону України «Про землеустрій», ст. 142 Земельного кодексу України щодо порядку здійснення добровільної відмови від права власності на земельну ділянку, є хибним розумінням цих правових норм, так як останні не регулюють спірні правовідносини, оскільки ОСОБА_6 у встановленому законом порядку не набув права власності на земельну ділянку 880 кв.м. (правовстановлючий документ не отримував та реєстрацію права власності не здійснював).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

З урахуванням наведеного надзвичайно важливого значення набуває необхідність належного з`ясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи йдеться.

З матеріалів справи вбачається, що вилучення земельної ділянки у ОСОБА_6 жодним чином не порушує права ОСОБА_4 , та і сам позивач не вказує як вилучення земельної ділянки у ОСОБА_6 вплинуло на його права.

Вилучення земельної ділянки у ОСОБА_6 стосується виключно прав останнього, а тому саме він, а не ОСОБА_4 , має право звертатися до суду в разі незгоди з рішенням про вилучення земельної ділянки з його користування. Документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_4 діяти від імені та в інтересах ОСОБА_6 суду не надані.

Отже, суд не встановив факт порушення особистих прав позивача ОСОБА_4 , які підлягають захисту в судовому порядку в обраний ним спосіб.

Щодо другої та третьої позовних вимог позивача (а.с.217 т.1).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 червня 2015 року (далі - Договір) ОСОБА_7 і ОСОБА_6 продали ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0740 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 0:01:000:0032.

В пункті 1.1 Договору вказано, що згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданим 11.06.2015 року Щорським районним відділом земельних ресурсів Чернігівської області за № НВ-015, площа нерухомого майна складає 0,0740 га, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: під житловою забудовою одно- та двоповерховою - 0,0628, під житловою забудовою одно - та двоповерховою - 0,0029, під житловою забудовою одно- та двоповерховою - 0,0083. Згідно планом меж, зазначеним у вищезазначеному Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку Нерухоме майно має такий опис меж:

Від А до АДРЕСА_3 ;

Від Б до В ОСОБА_2 ;

Від В до

ОСОБА_15 ;

Від Д до А ОСОБА_17 .

В пункті 1.4 вказаного договору зазначено, що продавці заявляють про те, що на момент укладення цього Договору Нерухоме майно незастережених недоліків, що значно знижують цінність або можливість використовувати за цільовим призначенням Нерухоме майно, немає, від Покупця не приховано обставини, які мають істотне значення, усі інженерні комунікації знаходяться в робочому стані та функціонують за призначенням.

Також в матеріалах справи мається технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_7 (1/2 частина) та ОСОБА_6 (1/2 частина) площею 0.0740 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що виготовлена в 2014 році ПП «Азимут-Л» на замовлення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , згідно якої на замовлення власників ПП «Азимут-Л» було встановлено межі земельної ділянки площею 0,0740 га, в натурі на місцевості. Як вказала в судовому засідання свідок ОСОБА_9 межі були встановлені по існуючій огорожі при цьому площа ділянки після встановлення меж не змінилася і залишилася 0.0740 га. При цьому погодження межі з суміжними землевласниками ОСОБА_2 і ОСОБА_5 не проводилося, що свідчить про відсутність їхніх підписів у технічній документації, що виготовлена була на замовлення ОСОБА_7 та ОСОБА_18 т.1 (а.с. 160-178 т.1)

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 0:01:000:0032, який був сформований 11.06.2015 року, тобто перед купівлею позивачем вказаної ділянки. У витягу вказано, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної земельної ділянки в натурі (на місцевості), 22.08.2014, ПП Азимут-Л, ОСОБА_9 , здійснена державна реєстрація земельної ділянки (а.с. 157 т.1). Додатком до Витягу є кадастровий план земельної ділянки, кадастровий номер 0:01:000:0032, на якому відображена, зокрема, площа земельної ділянки, межі земельної ділянки із зазначенням власників і користувачів суміжних земельних ділянок, координати поворотних точок земельної ділянки, контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

Таким чином суд приходить до висновку, що купуючи земельну ділянку позивач ОСОБА_4 був повністю ознайомлений з інформацією про земельну ділянку, яка була зазначена в договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 22 червня 2015 року та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.06.2015 року, зокрема з її межами, конфігурацією та площею.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 лише восени 2015 році звернулись до сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність загальною площею 0,10 га за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Великощимельської сільської ради від 08.10.2015 року відповідачам було надано такий дозвіл, а ФОП ОСОБА_9 за їх заявою провела комплекс землевпорядних робіт та склала кадастровий план із зазначенням суміжних землекористувачів. Згідно з цим відповідачі по справі звернулись до суміжних землевласників ОСОБА_4 (позивач по справі) та ОСОБА_7 з проханням узгодити суміжні межі земельної ділянки та підписати акт про це. Однак, суміжні землевласники ОСОБА_4 (позивач по справі) і ОСОБА_7 (дружина позивача і свідок по справі) без будь-яких причин відмовились підписувати зазначений акт погодження меж. Вважаючи таку відмову безпідставно ОСОБА_2 і ОСОБА_5 за захистом свого порушеного права звернулися з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_7 про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжними землевласниками.

За результатом розгляду вказаного позову відповідно до рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 07 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_5 задоволено. Рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2016 року скасоване. Позовні вимоги ОСОБА_19 , ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжними землевласниками задоволено. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 право на приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1 без погодження меж ділянки від точки В до точки Г і від точки Д до точки А на кадастровому плані земельної ділянки з суміжними землевласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Відповідно до постанови Верховного суду від 10.04.2019 року, касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 07.09.2016 року залишено без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін т.1 (а.с. 264-275).

При цьому як вбачається з рішень судів апеляційної та касаційної інстанції, (справа 749/323/16-ц) ОСОБА_4 не підписув акт погодження меж безпідставно, адже його земельна ділянка, що межує з земельною ділянкою відповідачів від точки Д до точки А, має кадастровий номер, визначену межу і таке узгодження земельних прав ОСОБА_4 не порушувало.

При розробці технічної документації із землеустрою відповідачам землевпорядник також не міг допустити невідповідність чи накладення меж земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на земельну ділянку позивача ОСОБА_4 , яка вже мала визначені межі. І підтвердженням цього є відповідь експерта, що вказана у його висновку на питання 4, згідно якої "земельна ділянка площею 0,070 га кадастровий номер :01:000:0032 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , згідно координат встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що виготовлена ПП "Азимут-Л" у 2014 році на земельну ділянку ОСОБА_5 , ОСОБА_2 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:000:0653, згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну часткову власність ОСОБА_2 (1/2 частину) та ОСОБА_5 (1/2 частину), що виготовлена ФОП " ОСОБА_9 у 2016 році не накладається".

За таких обставин, земельна ділянка площею 0,0740 га., яку придбав в 2015 році ОСОБА_4 не могла зменшитися через приватизацію ОСОБА_2 та ОСОБА_5 своєї земельної ділянки в 2016 році, оскільки ще 2014 році дані про земельну ділянку, яку придбав позивач, зокрема опис меж, були внесені до Державного земельного кадастру, а документи відповідачів на приватизацію земельної ділянки були виготовлені в 2016 році землевпорядником з урахуванням вже існуючої межі між позивачем та відповідачами.

Також суд враховує висновок експерта, в якому порівнявши за допомогою програмного забезпечення для цифрової картографії та землеустрою Digitals/Delfa XE Version 5.0 Professional, наявні в матеріалах справи каталоги координат технічної документації із землеустрою земельних ділянок по АДРЕСА_2 та земельної ділянки по АДРЕСА_2 накладення земельних ділянок не виявлено.

При цьому експертом при співставленні координат технічної документації земельної ділянки по АДРЕСА_2 з фактичним користуванням земельної ділянки по АДРЕСА_2 , виявлено зміщення координат технічної документації земельної ділянки по АДРЕСА_2 , на захід в сторону межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 , що призвело до накладення, що по факту не може бути визнане як порушення меж землекористування, адже виправляється шляхом внесення змін в ДЗК.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової додаткової земельно-технічної експертизи № 641/20-24 від 30.03.2020 року встановлено, що імовірна розбіжність площі земельної ділянки, що розташована у АДРЕСА_4 кадастровий номер :01:000:0032, власником якої є позивач ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.04.2005 року серії ЧН № 027709 в порівнянні з фактичним користуванням становить 0,0548 га. Отже, згідно державного акту ЧН 027709 площа земельної ділянки становить 0,1554 га, а фактично у користуванні ОСОБА_4 перебуває 0,2102 га, що наведено в додатку 1 до додаткового висновку експерта, тобто у фактичному користуванні ОСОБА_4 перебуває земельна ділянка на 0,0548 га більше ніж має бути.

Також суд вважає таким, що не відповідає дійсності, твердження позивача, що на частині його земельної ділянки розташований будинок ОСОБА_5, оскільки судом становлено, що будинок відповідачів в АДРЕСА_4 будувався саме батьками дружини позивача для сина ОСОБА_6 , який в подальшому у 1988 році був проданий відповідачам. При цьому державний акт на право власності на земельну ділянку був отриманий ОСОБА_7 в 2005 році, тобто на момент приватизації нею та ОСОБА_6 земельної ділянки по АДРЕСА_1 , житловий будинок відповідачів по АДРЕСА_2 вже існував, а тому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не могли приватизувати частину земельної ділянки під будинком відповідачів.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми законодавства та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо визнання недійсним та необхідності скасування рішення Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 21.11.2016 року про безоплатну передачу у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 .

Необхідно вказати, що дії державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є похідними від рішення Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 21.11.2016 року. Таким чином, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги щодо визнання недійсним та скасування вищевказаного рішення, суд не вбачає підстав для припинення права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на земельну ділянку по АДРЕСА_4 .

На підставі вище викладеного у позові слід відмовити в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою в позові, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 слід стягнути витрати понесені нею на проведення експертизи в сумі 5652,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 , про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, державного акту на земельну ділянку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати понесені нею на проведення експертизи в сумі 5652,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначені вище процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлений 30.06.2020 року.

Суддя З.О.Шаповал