Справа № 303/7116/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань : Микуляк Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою Акціонерного товариства «Кредобанк» про забезпечення позову в справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кредобанк» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2019 року, постановлену суддею Курах Л.В.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

До позовної заяви додало заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив накласти арешт на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме на: нежиле приміщення магазин-офіс за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 140,30 м.кв.; офісно-торговий комплекс за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 489,8 м.кв., спільна часткова власність, частка 1/2; частину вбудованого нежитлового приміщення літ. А за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 53,9 м.кв.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2019 року заяву АТ «Кредобанк» про забезпечення позову у вище вказаній справі - повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі АТ «Кредобанк» просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву в повному обсязі та накласти арешт на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права. В обґрунтування необхідності забезпечення позову в заяві зазначено, що між сторонами дійсно існує спір щодо повернення позивачу кредитних коштів, у зв`язку з чим, у майбутньому, відповідачі можуть ухилятися від виконання рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке належить відповідачам. Щодо вартості майна, то суд мав врахувати ринкову вартість зазначеного майна.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 367 ч.1 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи АТ «Кредобанк» заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заяву подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, а саме: не вказано пропозиції щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (оцінку вартості майна на яке заявник просить накласти арешт), оскільки позивач не надав доказів у обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції, оскільки такого суд дійшов з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову, а також інші вимоги до неї визначені статтею 151 ЦПК України.

Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульований статтею 153 ЦПК України, зокрема частиною 9 якої визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову АТ «Кредобанк» просив накласти арешт на належне ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, оскільки існують підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Таким чином, достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування не можуть бути предметом перевірки суду на стадії прийняття заяви про забезпечення позову і підлягають дослідженню під час вирішення її по суті.

Із змісту заяви АТ «Кредобанк» вбачається, що вона містила достатню інформацію щодо предмета забезпечення, а саме, щодо майна, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та вказано ціну позову, в межах якої суд може накласти арешт, як того вимагає стаття 151 ЦПК України.

За таких обставин вказана заява про забезпечення позову могла бути вирішена по суті без застосування наслідків, передбачених частиною дев`ятою статті 153 ЦПК України, оскільки заява не містила недоліків, при яких суд повинен її повернути заявнику.

До того ж, в даному випадку взагалі немає підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ст. 154 ЦПК України, оскільки місцезнаходження позивача знаходиться на території України, доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, у суду були відсутні підстави для повернення заяви про забезпечення позову з підстав не зазначення пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Саме по собі не зазначення в заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення не є обов`язковою підставою для повернення зазначеної заяви заявнику, в іншому випадку це можна розцінювати, як формальний підхід до розгляду заяви.

Відповідно до вимог статей 374, 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню в справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, в разі порушення судом норм процесуального права чи неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням заяви на новий розгляд до суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 374 ЦПК України, оскільки ухвала, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Що стосується вимоги апелянта щодо накладення арешту на майно відповідачів, то така не може бути предметом апеляційного розгляду з огляду на те, що порушене заявником питання забезпечення позову по суті апеляційним судом не вирішується.

Керуючись статтями 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» - задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2019 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач :

Судді :