Головуючий суддя у 1 інстанції - Унятицького Д.Є.
справа № 939/2695/19
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 червня 2020 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року представник позивача Данилова Т.А. звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача 174 496,46 грн на відшкодування витрат, заподіяних позивачеві та судові витрати у розмірі 1 921 грн.

В обґрунтування вимог зазначила, що 11 січня 2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким страхова компанія взяла на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з експлуатацією транспортного засобу «Сhevrolet», д.н. НОМЕР_1 .

23 вересня 2018 року на автодорозі Київ-Ковель сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Сhevrolet», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу «Renault», д.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом «Kotschenreuther» під керуванням ОСОБА_3 , автомобіля «Kia Ceed», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 .

Дана ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Всього ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило страхове відшкодування у розмірі 174 496,46 грн.

Оскільки водій ОСОБА_1 від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння відмовився, відповідно до п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

На підставі викладеного, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 11 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - Данилова Т.А. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 2 617,45 грн та апеляційної скарги у сумі 3 926,18 грн.

Скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права, при недоведеності обставин, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що фіксація уповноваженими особами обставини щодо відмови відповідача від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення є достатнім доказом на підтвердження невиконання ОСОБА_1 однієї з умов договору страхування та не залежить від результатів розгляду справи щодо наявності чи відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Посилається також на те, що відповідач сам визнав факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується постановою суду та протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності.

13 серпня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника відповідача - ОСОБА_5 на апеляційну скаргу.

У мотивування відзиву зазначає, що постановою Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення №360/2229/18 встановлена обставина дотримання порядку огляду на стан сп`яніння зі сторони відповідача ОСОБА_1 , а отже вимоги позивача згідно п.п. «В» п. 38.1.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до відповідача є безпідставними.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 174 496,46 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, то відсутні підстави вважати, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, або відмовився від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння.

Висновки суду є помилковими і такими, що не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом установлено, що 23 вересня 2018 року на автодорозі Київ-Ковель сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Сhevrolet», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу «Renault», д.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом «Kotschenreuther» під керуванням ОСОБА_3 , автомобіля «Kia Ceed», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , що підтверджується копіями довідки про дорожньо-транспортну пригоду, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.83-84, 74-75).

Відповідно до постанови Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.19-20).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким страхова компанія ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяла на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок експлуатації транспортного засобу «Сhevrolet», д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7) .

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості в порядку регресу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» посилалось на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.п. «в» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 23 вересня 2018 року під час дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження і цього ж дня о 01:15 год. був доставлений до закладу охорони здоров`я (приймального відділення Бородянської ЦРЛ) каретою швидкої екстреної медичної допомоги, що підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства Бородянської районної ради «Бородянська центральна районна лікарня» (а.с.121).

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року, зокрема встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 23 вересня 2018 року, о 00 годині 50 хвилин, на 49 км+300 м автодороги «Київ-Ковель», ОСОБА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, керував автомобілем ««Chevrolet Cruze», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи ОСОБА_1 винуватим себе визнав в частині щодо скоєння ДТП. В частинні керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння вину не визнав, пояснивши, що після вчинення 23 вересня 2018 року, о 00 годині 50 хвилин, дорожньо-транспортної пригоди, йому на місці пропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, він від огляду відмовився, так як був у шоковому стані, також йому пропонували проїхати на медичний огляд в м. Київ, він також відмовився із-за стану здоров`я, просив пройти медичний огляд в Бородянській ЦРЛ, йому в цьому було відмовлено. Тому пізніше він сам пройшов медичний огляд в Бородянській ЦРЛ, який підтвердив, що він був у тверезому стані.

Відповідно до акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №16 від 23 вересня 2018 року, ОСОБА_1 , о 06 годині 15 хвилин 23 вересня 2018 року, знаходився тверезий.

Згідно ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за №1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому п. 9 Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з приписами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У постанові Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 особисто підтверджено факт відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння, повідомлено, що оскільки останній перебував у шоковому стані, тому відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Аналогічні обставини викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву та у відзиві на апеляційну скаргу.

Фіксація уповноваженими особами вказаної обставини у протоколі про адміністративне правопорушення є достатнім доказом на підтвердження невиконання відповідачем однієї з умов Договору страхування та не залежить від результатів розгляду судом справи щодо наявності чи відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року у справі №910/10638/18).

Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статей 77-81 ЦПК України Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, зважаючи на наявні у матеріалах справи докази, а саме постанову Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року, пояснення відповідача, викладені у відзивах на позовну заяву та апеляційну скаргу, підтвердження факту відмови ОСОБА_1 після вчинення ДТП від огляду на стан сп`яніння, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості в порядку регресу у відповідності до вимог п.п. «в» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доводи відповідача, що звернувшись до найближчого медичного закладу з метою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, він не порушив порядок проведення виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, не можна визнати такими, що відповідають встановленому Інструкцією порядку, оскільки не дотримано норму пункту 7 розділу І та пункту 9 розділу ІІ щодо проведення такого огляду у найближчому медичному закладі охорони здоров`я стосовно місця зупинки транспортного засобу та не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Виходячи із зазначеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, то відсутні підстави вважати, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, або відмовився від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння, оскільки постановою Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року, на яку посилався суд першої інстанції, встановлені обставини, за якими відповідач відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, сам факт установлення відмови від проходження такого огляду не залежить від перебування або не перебування особи у стані алкогольного сп`яніння та/або притягнення її до відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що розмір відшкодованої позивачем матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23 вересня 2018 року, становить 174 496,46 грн, що підтверджується копіями розрахунків сум страхового відшкодування, платіжних доручень №9736172 від 23 листопада 2018 року, №9740467 від 23 листопада 2018 року, №9744384 від 21 грудня 2018 року, страхових актів, звітів про оцінку вартості матеріального збитку №225, №31221 від 18 жовтня 2018 року, №31221 від 01 березня 2019 року, висновку лікаря-експерта від 30 жовтня 2018 року (а.с.8-9, 10-12, 14-18, 21-24, 31-34, 40-46, 54-59, 72-73).

За приписами, ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як унормовано ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Пункт 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Стороною відповідача розмір відшкодованої ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» шкоди не заперечувався та не оспорювався під час розгляду справи.

Таким чином, ураховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виникло право на звернення до суду з регрес ним позовом про стягнення коштів, які були відшкодовані страховою компанією та розмір яких - 174 496,46 грн підтверджено належними та допустимими доказами.

Отже, судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП жодним чином не підтверджує та не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що відповідно до п.п. «в» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для звернення страховика до водія забезпеченого транспортного засобу з регрес ним позовом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи при вирішенні позову, є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно з положеннями частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 921 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 926,18 грн, що всього складає 5 847,18 грн. Витрати по сплаті судового збору підтверджені відповідними платіжними дорученнями.

Згідно з частиною 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (, АТ «ОТР Банк» НОМЕР_4) 174 496,46 грн (сто сімдесят чотири тисячі чотириста дев`яності шість гривень сорок шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (, АТ «ОТР Банк» НОМЕР_4 ) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги всього у розмірі 5 847,18 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків зазначених в статті 389 ЦПК України.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько

С.О. Журба