Справа № 640/3893/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Якуші Н.В.,

за участю секретаря судових засідань - Коваль А.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 - Цогоєва О.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовними вимогами, які в процесі розгляду справи уточнили до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» посилається на те, що 04.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0. Згідно умов кредитного договору банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 65039 швейцарських франків, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 04.06.2017 року, згідно з графіком погашення кредиту, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 9,99 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених договором. Відповідно додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. кредитного договору відбувається з 01 по 25 (включно) число кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані проценти. Також, зазначає, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором, між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 118294 від 04.06.2007 року. Відповідно до умов договору поруки, ОСОБА_3 зобов`язалася в солідарному порядку відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Крім того, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 укладено договір іпотеки від 04.06.2007 року. Відповідно до умов договору, в іпотеку передано наступне нерухоме майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 71,5 кв. м., житловою площею 42,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить іпотекодавцям на праві власності. Позивач зазначає, що банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та перерахував позичальнику грошові кошти у розмірі 65039 швейцарських франків, а відповідач ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам з березня 2012 року, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. 24 січня 2014 року позичальнику, поручителю та іпотекодавцям направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 24.02.2014 року, вимоги банку залишені без задоволення. Таким чином, станом на 24.02.2014 року заборгованість відповідачів по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 45251,43 швейцарських франків.

Уточнивши позовні вимоги в остаточній редакції (а.с. 119 т.2) позивач - ПАТ «УкрСиббанк» просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 0 від 04.06.2007 року та договором поруки № 118294 від 04.06.2007 року в загальному розмірі 45251,43 швейцарських франків, з яких 35012,68 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 8223,94 швейцарських франків - заборгованість за процентами, 1278,33 швейцарських франків - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 736,48 швейцарських франків - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Також, просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 з метою задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.06.2007 року в загальному розмірі 45251,43 швейцарських франків, встановити спосіб реалізації іпотечного майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, відшкодувати понесені судові витрати позивача по оплаті судового збору у розмір 3654 грн.

02 червня 2014 року до суду надійшли письмові заперечення від представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Цигоєвої О.А. В запереченнях сторона відповідача вказувала, що фактичне надання кредиту саме в франках Швейцарії документами, які залучені до матеріалів справи не підтверджується, оскільки відповідач отримав кредит в сумі 258816,20 гривень - національній валюті України шляхом перерахування цих коштів на відкритий рахунок відповідача у гривні. Таким чином, Банк істотно порушив умови кредитного договору (ч.2 ст.651 ЦК України), не виконавши своє зобов`язання щодо надання кредиту в іноземній валюті - франку Швейцарії, а фактично виконав своє зобов`язання по наданню кредиту саме в національній валюті України - гривні, а тому в даному випадку жодними діями відповідача не було завдано майнової шкоди позивачу і Банк необґрунтовано та передчасно звернувся до суду з вимогою про стягнення кредиту в іноземній валюті - франках Швейцарії, звернення стягнення на іпотечне майно, а тому є підстави для відмови у задоволенні вимог позивача.

10.06.2015 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача ПАТ «УкрСиббанк».

15.06.2015 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_1 , про визнання договору кредиту удаваним і таким, що укладений в національній валюті гривні та ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.07.2015 року (а.с. 161 т.2) зустрічна позовна заява повернута заявникові на підставі п.1 ч.3 ст. 121 ЦПК України.

16.06.2015 року до суду надійшла заява представника позивача ПАТ «УкрСиббанк» про уточнення позовних вимог, в яких ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути на їх користь з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 0 від 04.06.2007 року та договором поруки № 118294 від 04.06.2007 року в загальному розмірі 45251,43 швейцарських франків, з яких 35012,68 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 8223,94 швейцарських франків - заборгованість за процентами, 1278,33 швейцарських франків - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 736,48 швейцарських франків - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Також просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 з метою задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.06.2007 року в загальному розмірі 45251,43 швейцарських франків, встановити спосіб реалізації іпотечного майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, відшкодувати понесені судові витрати позивача по оплаті судового збору у розмір 3654 грн.

14 грудня 2017 року до суду надійшли заперечення від представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Цигоєвої О.А., в яких вони просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідач не оспорює, що ним була отримана позика в сумі 258 816,20 грн. (що підтверджено заявами про видачу готівки №66 від 04.06.2007 року та №15 від 07.06.2007 року) та зазначено, що згідно наявних в матеріалах справи квитанцій в рахунок позики ним було сплачено 346 764,90 грн.

15 жовтня 2019 року, 29.11.2019 року, 03.02.2020 року до суду надійшли пояснення та клопотання щодо необхідності вирішення справи по суті від представника позивача ПАТ «УкрСиббанк», в яких представник просив розглянути справу за їх відсутності та прийняти рішення по справі, задовольнивши уточнені позовні вимоги. Зазначено, що при винесенні рішення 01.06.2016 року судом було взято до уваги відповіді, викладені в експертних установах, в той час як суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій не встановили фактичних обставин справи, від яких залежить правильність вирішення справи.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Губської Я.В. від 28 березня 2014 року провадження по цивільній справі відкрито, призначено судове засідання.

Ухвалою судді Губської Я.В. від 18 червня 2014 року клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено, витребувано у ПАТ «УкрСиббанк» документи.

Ухвалою судді Губської Я.В. від 07 липня 2014 року клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи задоволено. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою судді Губської Я.В. від 15 травня 2015 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою судді Губської Я.В. від 25 серпня 2015 року клопотання представника відповідача про призначення додаткової судово-економічної експертизи задоволено. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою судді Губської Я.В. від 14 січня 2016 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою судді Губської Я.В. від 19 лютого 2016 року клопотання представника відповідача про призначення судово-почеркознавчої експертизи задоволено. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 04 червня 2007 року та договором поруки № 118294 від 04 червня 2007 року в загальному розмірі 45 251,43 швейцарських франків, з яких 35 012,68 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 8 223,94 швейцарських франків - заборгованість за процентами, 1 278,33 швейцарських франків - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 736,48 швейцарських франків - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - відмовлено. В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 з метою задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 04 червня 2007 року в загальному розмірі 45 251,43 швейцарських франків, встановлення способу реалізації майна, відшкодування понесених судових витрат у розмір 3 654 грн. відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати по оплаті почеркознавчої експертизи у розмірі 750,40 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та в частині звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 04.06.2007 року в загальному розмірі 43 236 швейцарських франків 62 сантими, з яких 35 012,68 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 8 223,94 швейцарських франків - заборгованість за процентами; а також стягнуто пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 34 100 грн 21 коп. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами в розмірі 19 646 грн 05 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 3 654 грн. В задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено з інших підстав. В частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року - касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Цогоєвої Оксани Анатоліївни задоволено частково. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

03 травня 2017 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи вказана цивільна справа розподілена в провадження судді ОСОБА_9

Ухвалою судді ОСОБА_9 від 31.01.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування у ПАТ «УкрСиббанк» доказів.

Ухвалою судді ОСОБА_9 від 30.05.2018 року по справі призначено додаткову судово-економічну експертизу. Провадження по справі зупинено.

Ухвалою судді ОСОБА_9 від 15.11.2018 року відновлено провадження у справі.

04 березня 2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_9 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, зазначена справа передана в провадження судді ОСОБА_10

Рішенням Вищої Ради правосуддя №1000/0/15-20 від 16.04.2020 року ОСОБА_10 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 17.04.2020 року справу №640/3893/14-ц було передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Якуші Н.В.

Ухвалою судді Якуші Н.В. від 14 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

ІІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за їх відсутності, просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - Цигоєва О.А. проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зазначила, що фактичне надання кредиту саме в франках Швейцарії документами, які залучені до матеріалів справи не підтверджується, оскільки відповідач отримав кредит в сумі 258816,20 гривень - національній валюті України шляхом перерахування цих коштів на відкритий рахунок відповідача у гривні. Таким чином, Банк істотно порушив умови кредитного договору, не виконавши своє зобов`язання щодо надання кредиту в іноземній валюті - франку Швейцарії, а фактично виконав своє зобов`язання по наданню кредиту саме в національній валюті України - гривні. Банк необґрунтовано звернувся до суду з вимогою про стягнення кредиту в іноземній валюті - франках Швейцарії, та передчасно звернувся до суду із вимогою про звернення стягнення на іпотечне майно, а тому є підстави для відмови у задоволенні вимог позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_12 в судовому засіданні з позовними вимогами також не погодились. При цьому, представник зазначив, що відповідач ОСОБА_3 вказувала, що договір поруки від 04 червня 2007 року не підписувала, про існування зазначеного договору дізналася лише в суді, подала до суду клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи.

Інші відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов не визнає.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 червня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Згідно умов кредитного договору банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 65039 швейцарських франків, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 04 червня 2017 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 9,99 % річних. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених договором.

Відповідно додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 118294 від 04 червня 2007 року. Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_3 зобов`язалася в солідарному порядку відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору.

Крім того, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 укладено договір іпотеки від 04 червня 2007 року. Відповідно до умов договору в іпотеку передано нерухоме майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 71,5 кв. м., житловою площею 42,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить іпотекодавцям на праві власності.

Банк наполягав на тому, що виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та перерахував позичальнику грошові кошти у розмірі 65039 швейцарських франків, а відповідач ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 24 січня 2014 року позичальнику, поручителю та іпотекодавцям направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 24 лютого 2014 року вимоги банку залишені без задоволення. Заборгованість відповідачів по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 45251,43 швейцарських франків.

Звертаючись з позовом до суду, Банк вказує, що умови кредитного договору № 0 від 04.06.2007 року виконав в повному обсязі і надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 65039 швейцарських франків.

Дослідженням в судовому засіданні доказів судом встановлено, що згідно наданого АТ «Укрсиббанк» меморіального ордеру за № від 04.06.2007 року документально підтверджується факт зарахування кредитних коштів ОСОБА_1 в сумі 65039,00 швейцарських франків у гривневому еквіваленті 267228,60 гривень, що є підтвердженням виконання зобов`язання з боку Банку про надання споживчого кредиту №0 від 04.06.2007 року в гривневому еквіваленті.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що належних та допустимих доказів на підтвердження надання кредитних коштів у розмірі 65039,00 швейцарських франків та в іноземній валюті на виконання п.1.5. договору кредиту №0 від 04.06.2007 року відповідачу ОСОБА_1 суду не надано.

За клопотанням відповідача судом призначались судово-економічна та додаткові судово-економічні експертизи, витребувались докази для проведення останніх, і згідно з висновками яких вбачається наступне.

Так, згідно висновку експерта №98 від 17.04.2015 року вбачається, що «в межах документів, наданих на дослідження, проведеним дослідженням встановлено, що розмір заборгованості за тілом кредиту згідно договору про надання споживчого кредиту №0 від 01 червня 2007 року станом на 24.02.2014 року становить 34203,57 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті становить 343615,22 гривень, з яких сума заборгованості в розмірі 12523,77 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає 125816,05 гривень, є простроченою заборгованістю за тілом кредиту станом на 24.02.2014 року. В межах наданих на дослідження документів, враховуючи умови Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 01.06.2007 та документи про оплату заборгованості за кредитними зобов`язаннями, наданими позичальником ОСОБА_1 і розмір заборгованості за процентами за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01 червня 2007 року станом на 24.02.2014 року становить 6848,72 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті становить 68803,47 гривень. Розмір заборгованості за пенею на прострочену заборгованість по кредиту за умовами договору про надання споживчого кредиту №0 від 01 червня 2007 року станом на 24.02.2014 року становить 6598,50 гривень. Розмір заборгованості за пенею на прострочену заборгованість по відсоткам за умовами договору про надання споживчого кредиту №0 від 01 червня 2007 року станом на 24.02.2014 року становить 3601,85 гривень. (т.2 а.с.63-75).

Згідно висновку додаткової судово-економічної експертизи від 04.01.2016 року № 111 вбачається, що «проведеним дослідженням в обсязі наданих матеріалів встановлено, що відповідач ОСОБА_1 фактично отримав грошові кошти (тіло кредиту) за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 04.06.2007 в гривні, в сумі 258816,20 гривень, на гривневий поточний рахунок № НОМЕР_1 . Проведеним дослідженням в обсязі наданих матеріалів встановлено, що позивач не виконав умови договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.06.2007р. в частині зарахування кредитних коштів на поточний рахунок № НОМЕР_1 саме в іноземній валюті швейцарських франках. (т.2 а.с. 216-224).

Відповідно до висновку судової економічної експертизи №167 від 14.09.2018 року вбачається, що наданим на дослідження меморіальним ордером за № від 04.06.2007 року документально не підтверджується нарахування та видача грошових коштів в швейцарських франках в розмірі 65 039,00 швейцарських франків ОСОБА_1 та отримання ОСОБА_1 грошових коштів в швейцарських франках в розмірі 65 039,00 швейцарських франків (т.5 а.с.90-102).

Згідно досліджених матеріалів справи також встановлено, що у відповідача ОСОБА_1 був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 в валюті - гривня (а.с. 195-200 т.2), на яких і було перераховано кредитні грошові кошти в національній валюті України і інших рахунків згідно умов кредитного договору (п.1.5) у валюті - франк Швейцарії на ім*я позичальника відкрито не було. Доказів на спростування зазначеного суду під час розгляду справи не надано.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №99 від 26.04.2016 року вбачається, що підпис від імені ОСОБА_3 в правому нижньому куті на 1 аркуші та підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Поручитель» на 2-му аркуші договору поруки №118294 від 04.06.2007 року виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою (т.3 а.с.62-68).

V. Норми права, що підлягають застосуванню та висновки суду за результатами розгляду справи.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться постанові суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Так, приймаючи рішення про скасування рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року Вищий спеціалізований суд України зазначив, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання (абз. 1 арк. 7 Ухвали ВССУ від 29.03.2017 р.); сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Кредитний договір - це цивільно-правовий документ, який визначає взаємні юридичні права і обов`язки та економічну відповідальність банку і клієнта (позичальника) з приводу проведення кредитної операції

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Кредитний договір складається з пунктів, які є обов`язковими для виконання відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України і саме вони визначають порядок та умови надання кредиту.

Як вбачається з п. 1.2. кредитного договору сторони погодили строк кредитування, а саме: надання кредиту здійснюється з 04 червня 2007 року (п.1.2.1. кредитного договору).

Пункт 1.1. Договору встановлює погоджений сторонами розмір суми кредиту в іноземній валюті у франках Швейцарії в сумі 65039,00 (шістдесят п`ять тисяч тридцять дев`ять) франків Швейцарії 00 сантимів, що дорівнює еквіваленту 267228,60 (двісті шістдесят сім тисяч двісті двадцять вісім) гривень 60 копійок за курсом НБУ на день, укладання Договору. При цьому Сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в Договору лише в разі надання Банком кредиту.

Сторони також погодили, що у разі надання Банком кредиту в іноземній валюті у швейцарських франках кредит надається Банком тільки шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок Позичальника згідно умов Договору у вигляді одного траншу в розмірі суми кредиту, зазначеному в цьому пункті Договору.

Враховуючи вищезазначене, пункт 1.5. Договору містить погоджені Сторонами умови, а саме:

«Банк надає позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 65039,00 (шістдесят п`ять тисяч тридцять дев`ять) франків Швейцарії 00 сантимів шляхом зарахування грошових коштів в іноземній валюті в розмірі 65039,00 (шістдесят п`ять тисяч тридцять дев`ять) франків Швейцарії 00 сантимів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 ».

Зарахування гривневого еквіваленту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 умовами Договору не передбачено.

Зарахування грошових коштів в іноземній валюті в розмірі 65039,00 (шістдесят п`ять тисяч тридцять дев`ять) франків Швейцарії 00 сантимів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 це дія на користь позичальника, відповідача-1 по справі - ОСОБА_1 , яка відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, умов укладеного між сторонами договору банківського рахунку фізичної особи - резидента, ст.ст. 1054, 509 ГК України є зобов`язанням позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

За змістом цих норм моментом переходу права власності від позикодавця до позичальника є рух коштів, який викликає зміни в структурі кредитних активів та зобов`язань, власному капіталі банка та позичальника.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року по справі № 809/1718/15, згідно якої відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

За змістом цієї ж статті господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 15.12.2015 р. № 21-4266а15, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг.

Більше того, відносно первинних бухгалтерських документів висловився Верховний суд України і в рішенні від 19 квітня 2016 року у справі № 21-4985а15 вказавши, що господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу, а сам договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Таким чином, кредитна операція - це договір щодо надання кредиту, який супроводжується записами за банківськими рахунками, з відповідним відображенням у балансах кредитора та позичальника та підтвердженими первинними документами бухгалтерського обліку.

Предметом зобов`язання є конкретні дії учасників. Зобов`язання завжди є одностороннім юридичним зв`язком між правами кредитора та обов`язками боржника.

З приводу наведеного Велика Палата Верховного Суду прийшла до наступного висновку: «Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику» (постанова від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц).

Так відповідно до ст. 41 Закону України «Про Національний банк України» «Регулювання бухгалтерського обліку» Національний банк встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності.

Згідно ст. 68 Закону України «Про Банки та банківську діяльність» «Загальні засади ведення бухгалтерського обліку і звітності в банках» банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку.

Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

У фінансових звітах кожного банку відображаються результати його діяльності за звітний період.

Порядок видачі кредиту визначений Інструкцією з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів під кредитні ризики в банках України, затвердженою постановою Національного банку України № 435 від 15.09.2004 року.

Дана Інструкція прийнята у відповідності до вимог ЦК України, Законів України «Про Національний банк України», «Про банки та банківську діяльність» в частині порядку виконання зобов`язання з передачі у власність кредитних коштів.

Згідно пункту 1.1. Глави 1 Розділу 1 Інструкції № 435 15.09.2004 року ця Інструкція визначає порядок відображення в бухгалтерському обліку типових кредитних операцій (надання (отримання) кредитів, здійснення факторингових операцій, операцій репо, урахування векселів) та вкладних (депозитних) операцій, що оцінюються за амортизованою собівартістю, гарантій, авалів та формування і використання резервів під кредитні ризики в банках України.

Зобов`язання з кредитування (п. 1.3. Інструкції № 435 від 15.09.2004 року) - зобов`язання банку надати Клієнту кредит на певних умовах.

Відповідно розділ ІІ Бухгалтерський облік кредитних операцій Глава 1 Відображення в бухгалтерському обліку кредитних операцій на дату укладення кредитного договору (дата операції) Інструкції № 435 від 15.09.2004 Банк відображає в бухгалтерському обліку надані кредити такою проводкою: Дебет Рахунки для обліку наданих кредитів; Кредит Рахунки клієнтів, рахунки для обліку грошових коштів і банківських металів.

Вказана норма прямо кореспондується з ст.ст. 1046, 1054 ЦК України, Банк з рахунку для обліку наданих кредитів перераховує кошти або на поточний рахунок Позичальника, або до каси Банку для видачі готівки.

Так, згідно п.п. 4.1. - 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 18.06.2003 № 254 (в редакції від 03.12.2006, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення) операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані.

Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи.

Первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі.

Первинний документ - документ, який містить відомості про операцію та підтверджує її здійснення.

Банківський документ - це письмове розпорядження клієнта, господарської організації чи банку, що містить необхідну і достатню інформацію для здійснення банківської операції, підтверджує її законність і служить основою для відображення операцій у бухгалтерському обліку. Відповідно до п.п. 4.4., 4.6. Положення № 254 від 18.06.2003 таким документом є меморіальний ордер.

Матеріалами справи підтверджено, що за клопотанням представника ОСОБА_1 у справі призначалась судова економічна експертиза, на вирішення якої було поставлене питання «Чи підтверджується наданим на дослідження меморіальним ордером № від 04 червня 2007 року нарахування та видача грошових коштів в швейцарських франках в розмірі 65039 швейцарських франків ОСОБА_1 , отримання ОСОБА_1 грошових коштів в швейцарських франках в розмірі 65039 швейцарських франків?».

Відповідно висновку експерта № 167 від 14.09.2018 року наданим на дослідження меморіальним ордером № від 04 червня 2007 року документально не підтверджується нарахування та видача грошових коштів в швейцарських франках в розмірі 65039 швейцарських франків ОСОБА_1 , отримання ОСОБА_1 грошових коштів в швейцарських франках в розмірі 65039 швейцарських франків.

Так, згідно дослідницької частини висновку наданим на дослідження меморіальним ордером № від 04 червня 2007 року документально підтверджується факт зарахування кредитних коштів ОСОБА_1 у гривневому еквіваленті 267228,60 гривень, на його гривневий поточний рахунок НОМЕР_2 . Фактичне надання кредиту (видача грошових коштів) саме в франках Швейцарії документами, які залучені до матеріалів справи, в тому числі наданим меморіальним ордером № від 04 червня 2007 року документально не підтверджується. В межах наданих документів документально підтверджується отримання позичальником грошових коштів (готівки) в сумі 258816,20 гривень.

Даний висновок узгоджується із висновком судової експертизи № 111 від 04.01.2016р., якою встановлено, що позивач не виконав умови договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.06.2007р. в частині зарахування кредитних коштів на поточний рахунок № НОМЕР_1 саме в іноземній валюті швейцарських франках.

Так, судовий експерт зазначає, що згідно з п. 6 «Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України», затвердженої постановою Правління НБУ від 17.06.2004 року за № 280, План рахунків бухгалтерського обліку банків України забезпечує мультивалютний облік операцій, суть якого полягає в обліку операцій в іноземній валюті за тими самими рахунками, що і операцій у гривні. Облік за ними ведеться окремо, однаковий у них лише номер, який, проте, відрізняється за кодом валюти - 980 (українська гривня) або за кодом валюти «швейцарський франк», який в меморіальному ордері не вказаний. Тобто, позичальнику мали були відкриті два окремі поточні рахунки (субрахунки) за одним тим самим номером рахунку, у відповідності з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України.

В наданих на дослідження матеріалах наявний договір, на підставі яких був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 , який вказаний в пункті 1.5 розділу 1 та в розділі 8 Договору про надання споживчого кредиту №0 для зберігання грошей та здійснення розрахунково-касових операцій, - арк. 176-181 другого тому матеріалів справи. Відповідно до додатку №1 до цього договору відкрито - вид рахунку: поточний рахунок; валюта рахунку - у гривні; номер рахунку НОМЕР_2 , назва тарифного пакету - готівковий. Інших рахунків відповідно до даного договору - не відкривалося. Договір підписаний на кожній сторінці від імені клієнта та банку, підписи не розшифровані. На підписі від імені банку міститься відбиток круглої мастичної печатки з надписом «відділення №578 АКІБ «УкрСиббанк».

Таким чином, проведеним дослідженням в обсязі наданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 фактично отримав грошові кошти (тіло кредиту) за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 04.06.2007 в гривні, в сумі 258816,20 гривень, на гривневий поточний рахунок № НОМЕР_1 .

При досліджені судом меморіального ордеру № від 04 червня 2007р., наданого позивачем на підтвердження виконання кредитного договору, встановлено його невідповідність вимогам Положення № 254, оскільки останній не містить: назви платника, підпису відповідальних осіб за здійснення операції, відмітку банку про виконання операції.

Крім того, судом вбачається, що на момент укладання Договору і зарахування коштів банк мав назву АКІБ «УкрСиббанк», проте в відомостях про Банк платника та Банк одержувача коштів у наданому суду на підтвердження належного виконання умов договору в меморіальному ордері міститься назва Банку платника та Банку одержувача коштів - АТ «УкрСиббанк» (назва банку з 2010р).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» від 16.07.1999 року № 996-14 зі змінами і доповненнями встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підтвердженням виконання сторонами договірних відносин є первинні документи, які свідчать про факт здійснення фінансово-господарської операції. Документами, які підтверджують факт виконання зобов`язань за договором споживчого кредиту є меморіальні ордери та квитанції. На підставі цих документів інформація про видачу кредитних коштів та отримання плати за користування кредитом - процентів, а також штрафних санкцій - пені відображається в обліку фінансово-кредитної установи.

Відповідно до п.3.1. ст.3 Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за N 168/704 облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, машинні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичування, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Обліковий регістр відповідно до п. 4 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. за N 996-XIV повинен містити: назву; період реєстрації господарських операцій; прізвища відповідальних осіб, їх підписи.

Надана копія облікового регістра - виписка за кредитним договором з 04.06.2007 по 01.07.2014, код банку 351005 АТ «УкрСиббанк» відділення №85 категорії В місто Харків вул. Полтавський шлях буд. 126, код клієнта , ОСОБА_1 , кредитний договір 000. валюта CHF, не є первинним документом та не може бути доказом виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.

Крім того, як і меморіальний ордер, виписка за кредитним договором не відповідає вимогам п. 5.5 Положення НБУ № 254, оскільки не містить код валюти, який відповідно до Класифікатора іноземних валют, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 34 від 04.02.1998 (в редакції, що діяла від 09.09.2005р., чинній на момент виникнення спірних правовідносин) є «756».

Таким чином, суд не враховує як належні та допустимі докази меморіальний ордер № від 04.06.2007р. та виписку за кредитним договором з (вкл.) 04.06.2007 по (вкл.) 01.07.2014.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав від банку згідно заяви на видачу готівки № 66 від 04.06.2007р. - 256253,66 грн. та заяви на видачу готівки № 15 від 07.06.2007р. - 2562,54 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_1 коштами скористувався, то фактично між сторонами укладено договір позики на суму 258816,20 грн.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, відповідно розрахунку внесених платежів за тілом кредиту ОСОБА_1 достроково внесено 290442,42 грн., за процентами 56322,48 грн. Тобто отриманий ним гривневий кредит погашено в повному обсязі.

Дані розрахунку ОСОБА_1 позивачем не заперечувались, кількість та розмір платежів підтверджена в їх письмових поясненнях, наданих до суду.

Судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо обліку внесених ОСОБА_1 платежів в доларах США, оскільки відповідно до Інструкції № 435 від 15.09.2004 року банк відображає в бухгалтерському обліку погашення заборгованості за наданими кредитами (основного боргу) такими проводками:

?Дебет

?Рахунки клієнтів, рахунки для обліку грошових коштів і банківських металів;

?Кредит

?Рахунки для обліку наданих кредитів, рахунки для обліку простроченої заборгованості за наданими кредитами.

Із змісту Договору банківського рахунку (поточний рахунок фізичної особи - резидента) від 04.06.2007р., а саме п. 2.1. вбачається, що: «Банк за цим Договором відкриває Клієнту поточний(-і) рахунок(-ки), враховуючи наступне, а саме:

-рахунок відкривається на підставі поданої Клієнтом заяви встановленої форми про відкриття рахунку та інших документів відповідно до вимог чинного законодавства України;

-рахунок відкривається для зберігання грошей Клієнта та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів, враховуючи режим використання такого(-их) рахунку(-ів), відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства України;

-відкриття Клієнту рахунку в іноземній валюті здійснюється тільки за умови попереднього відкриття ним у Банку поточного рахунку в національній валюті, зокрема для здійснення Клієнтом операцій з оплати послуг Банку згідно його діючих тарифів.

-При відкритті рахунку(-ів) Клієнт у заяві про відкриття рахунку визначає вид та валюту рахунку.

-Номер, вид та валюта відкритого Клієнту рахунку, а також назва обраного Клієнтом Тарифного пакету Банку, за тарифами якого має обслуговуватися такий рахунок, вказується в Додатку №1 до цього Договору».

-Також пунктом 2.2. Договору банківського рахунку (поточний рахунок фізичної особи - резидента) від 04.06.2007р. передбачено, що: «Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування Клієнта за цим Договором в межах залишку коштів на рахунку Клієнта, за яким здійснюється операція, за умови, що сума залишку коштів на такому рахунку є достатньою для виконання поданого Клієнтом розрахункового та/або касового документу та одночасної сплати Клієнтом Банку разової комісії за надання послуг».

Відповідно до Додатку №1 до цього Договору Банк відкриває Клієнту: вид рахунку - поточний рахунок, валюта рахунку - у гривні, за № НОМЕР_2 , назва Тарифного пакету - готівковий».

Інших рахунків згідно цієї Додаткової угоди №1 від 04.06.2007р. Банком Клієнту відкрито не було.

Таким чином, погашення кредиту та процентів здійснювалось з гривневого поточного рахунку, кошти на який ОСОБА_1 вносив через касу, які банк конвертував в гривню.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів про перерахування позичальнику ОСОБА_1 грошових коштів саме у іноземній валюті - швейцарських франках згідно умов кредитного договору №0 від 04 червня 2007 року суду не надано, а тому і вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 , які заявляє позивач до суду, суд вважає недоведеними та необґрунтованими, а тому вони не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Статтею 554 ЦК України передбачено відповідальність поручителя у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою і поручитель відповідає перед кредитором разом з боржником як солідарні боржники, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пред`являючи вимоги до ОСОБА_3 , позивач посилається на вимоги договору поруки № 118294 від 04.06.2007 року, який, як вказує відповідач ОСОБА_3 вона не підписувала.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З положень ч.3 ст.203 ЦК України вбачається, що загальною вимогою дотримання якої необхідно для дійсності правочину є вільне волевиявлення учасника правочину та відповідність його внутрішній волі.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність вільного волевиявлення відповідачки ОСОБА_3 на укладення договору поруки № 118294 від 04.06.2007 між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 та відсутність її внутрішньої волі на укладення договору поруки.

Дані обставини підтверджуються наданим до суду висновком судово-почеркознавчої експертизи № 99 від 26.04.2016 року, згідно даних якого підпис від імені ОСОБА_3 в правому нижньому куті на 1-му аркуші та підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Поручитель» на 2-му аркуші договору поруки №118294 від 04.06.2007 року - виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. (а.с. 62-67 т.3).

Висновки судово-почеркознавчої експертизи у суду не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки вони не протирічать іншим даним, які встановлені в судовому засіданні під час розгляду даної справи та не спростовані буд-якими іншими доказами, наданими сторонами.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що підпис в договорі поруки №118294 від 04.06.2007 року виконаний не відповідачем ОСОБА_3 , про що свідчить відсутність її волевиявлення на укладення договору поруки з акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та невідповідність вимогам ст. 203 ЦК України.

Дана обставина спростовує доводи позивача щодо обґрунтованості позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 та укладення саме відповідачем ОСОБА_3 договору поруки та викликає сумніви у достовірності доводів на підтвердження позиції позивача про стягнення заборгованості за кредитом згідно умов договору поруки від 04.06.2007 року.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитом від 04.06.2007 року та договором поруки №118294 від 04.06.2007 року з відповідача ОСОБА_3 є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, спростовані відповідачем, у зв`язку з чим позов ПАТ «УкрСиббанк» в цій частині також задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, то суд зазначає наступне.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Безпосередньо Законом № 898-IV визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, а отже, іпотека не може існувати самостійно без основного зобов`язання.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов`язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи, що матеріалами справи не підтверджено наявність у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0 від 04 червня 2007 року, а навпаки докази, зібрані у справі, свідчать проповне погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 перед позивачем, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки вони є похідними від основного зобов`язання.

VІ. Судові витрати.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі п.2 ч. 2 ст.141 ЦПК України та стягує з позивача понесені витрати відповідачів на проведення судових експертиз в межах розгляду цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 13, 77-79, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, м. Київ, 04070, вул.. Андріївська, 2/12) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані із проведенням судово-економічної експертизи №98 від 17.04.2015 року, додаткової судово-економічної експертизи №111 від 04.01.2016 року, судово-економічної експертизи №167 від 14.09.2018 року на загальну суму 9567,60 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, м. Київ, 04070, вул.. Андріївська, 2/12) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) витрати, пов`язані із проведенням судово-почеркознавчої експертизи №99 від 26.04.2016 року на загальну суму 750,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач - ПАТ «УкрСиббанк», ,адреса для листування: м. Київ, вул. Ф. Пушиної б.21 каб.313

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Цигоєва Оксана Анатоліївна, адреса для листування: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_12 , адреса для листування: АДРЕСА_5 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 13.08.2020 року.

Суддя: