"31" липня 2020 р.
Провадження №6/489/182/20
У Х В А Л А

31 липня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Матяєвою С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства ОТП Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 2/489/349/14, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 04 серпня 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства ОТП Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про стягнення на користь публічного акціонерного товариства ОТП Банк з ОСОБА_2 за кредитним договором від 07 червня 2011 року за №СМ-SME407/002/2011 заборгованість 84181,42 грн. тіла кредиту, 9684,14 процентів, пені 6623,93 грн. на загальну суму 100489,49 грн. і 1010,47 грн. судового збору таким, що не підлягає виконанню.

Заявниця, в обґрунтування своєї заяви зазначає, що на момент отримання виконавчого листа та подання заяви про відкриття провадження, позивачем до ДВС вже було подано на виконання виконавчий напис приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Плетньова В. О., вчинений 17.10.2013 про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , для задоволення вимог публічного акціонерного товариства ОТП Банк в розмірі 100 366,70 грн. Таким чином, позивач звернувся до ДВС з двома виконавчими документами, які дублюють один одного, що стало підставою застосування подвійного стягнення боргових вимог з боржника.

В судове засідання сторони не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

17 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В. О. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , для задоволення вимог публічного акціонерного товариства ОТП Банк в розмірі 100 366,70 грн. Договір іпотеки укладався для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №СМ-SME407/002/2011 від 07 червня 2011 року.

23 липня 2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства ОТП Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Яким стягнуто на користь публічного акціонерного товариства ОТП Банк з ОСОБА_2 за кредитним договором від 07 червня 2011 року за №СМ-SME407/002/2011 заборгованість 84181,42 грн. тіла кредиту, 9684,14 процентів, пені 6623,93 грн. на загальну суму 100489,49 грн. і 1010,47 грн. судового збору.

04 серпня 2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва, на підставі зазначеного рішення, видано виконавчий лист № 2/489/349/14 про стягнення на користь публічного акціонерного товариства ОТП Банк з ОСОБА_2 за кредитним договором від 07 червня 2011 року за №СМ-SME407/002/2011 заборгованість 84181,42 грн. тіла кредиту, 9684,14 процентів, пені 6623,93 грн. на загальну суму 100489,49 грн. і 1010,47 грн. судового збору.

На підставі виконавчого листа, державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 45481647.

Виконавчі провадження за виконавчим написом нотаріуса та виконавчим листом, виконавцем Інгульського ВДВС були об`єднанні в одне виконавче провадження ВП № 45481647.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч.1 ст.431 Цивільного процесуального кодексу України)

Пунктом дев`ятим частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що основною засадою судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у частині другій статті 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: 1) його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 3) з інших причин.

В ухвалі Верховного Суду від 16 січня 2018 року зазначено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Статтею 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою ст. 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

За змістом цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України.

Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне.

Отже, стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання.

28 жовтня 2013 року ПАТ "ОТП Банк" звернулося з заявою до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого 17.10.2013 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1084 про звернення стягнення на нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги АТ "ОТП Банк" у розмірі 102140,11 грн. та 1700,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

28 жовтня 2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Вірським О.С., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40453653 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису № 1083 виданого 17.10.2013 року.

27 листопада 2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Мельник Ю.В. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 40453653 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2013 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", треті особи - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Плетньов Володимир Олександрович, Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року залишено без змін.

04 березня 2020 року заступником начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенком А.О. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій щодо виконання виконавчого напису № 1083 виданого 17.10.2013 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області.

04 березня 2020 року заступником начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенком А.О. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 40453653 до зведеного виконавчого провадження № 46160107.

Вказане підтверджується матеріалами зведеного виконавчого провадження № 45481647.

Згідно квитанцій, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, ОСОБА_4 здійснено оплату боргу за виконавчим написом № 1083 виданого 17.10.2013 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області у загальній сумі 70660,34 грн. .

Заявник в своїй заяві посилається на те, що виконавчий документ визнається судом таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Виконавчий лист № 2/489/349/14 про стягнення на користь публічного акціонерного товариства ОТП Банк з ОСОБА_2 за кредитним договором від 07 червня 2011 року за №СМ-SME407/002/2011 заборгованість 84181,42 грн. тіла кредиту, 9684,14 процентів, пені 6623,93 грн. на загальну суму 100489,49 грн. і 1010,47 грн. судового збору та виконавчий напис, виданий 17.10.2013 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1084 про звернення стягнення на нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги АТ "ОТП Банк" у розмірі 102140,11 грн. та 1700,00 грн. за вчинення виконавчого напису, не виконанні, тобто обов`язок боржника щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 07 червня 2011 року за №СМ-SME407/002/2011, наявний.

Посилання заявника на те, що з неї здійснюється подвійне стягнення, судом не береться до уваги, оскільки заступником начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенком А.О. постановою об`єднано в зведене виконавче провадження № 45481647 виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва від 04.08.2014 року по справі № 489/10541/13, та виконання виконавчого напису виданого 17.10.2013 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1084, а тому загальна сума стягнення з відповідача ОСОБА_4 не є подвійною.

Заявник не надав доказів видачі виконавчого листа помилково. Також судом не встановлено що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням; доказів добровільного виконання боржником чи іншою особою рішення суду заявником не надано. Інших підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, судом не встановлено.

Аналіз вищевказаних норм законодавства у сукупності із матеріалами даної цивільної справи та матеріалами зведеного виконавчого провадження, дає суду підстави дійти висновку про те, що відсутні будь-які докази та обставини, які свідчать про відсутність обов`язку боржника щодо виконання рішення суду чи виконавчого напису, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства ОТП Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «31» липня 2020 року.