н/п 4-с/490/94/2018
У Х В А Л А

08 липня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі : головуючого судді Чулуп О.С.,

при секретарі -Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області про повернення виконавчого документу стягувачу та на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва під час виконавчого провадження, -

встановив:

Стягувач звернувся до суду із скаргою, в якій просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального Відділу ДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області під час здійснення виконавчого провадження ВП №53782999 по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №1423/19804/2012 виданого 12.06.2013 р. Центральним районним судом м. Миколаєва в період з 19.06.2013р. по 29.09.2017 р. , скасувати постанову від 29.09.2017р. державного виконавця Центрального Відділу ДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області про повернення виконавчого документа стягувачу, та зобов?язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відновити виконавче провадження з примусовому виконанню виконавчого листа у справі №1423/19804/2012 виданого 12.06.2013р. Центральним районним судом м. Миколаєва посилаючись на те, що державним виконавцем не вжито усіх заходів щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено виконавчий лист виданий 12.06.2013 року про стягнення з Кредитної спілки «Флагман» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 68626 грн. 00 коп.

Судом дослідженопостанову державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаїв від 29.09.2017 року згідно якої повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

В силу ст. ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України кожен може звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та свобод у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція), право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6§1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обовязкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок. На виконавчі процедури може впливати складність виконавчих процедур, поведінка особи-стягувача, поведінка компетентних державних органів та обсяг призначеної до стягнення суми (майна).

Євросуд зазначив, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також ЄСПЛ зазначив, що обовязком держави є нагляд за виконанням рішень проти державних органів (таким виконанням, якого потребує Конвенція без необґрунтованих затримок).Держава не має посилатись на відсутність коштів, коли йде мова про виконання рішення проти державного органу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 17.02.2017 року) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення,а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станомна 17.02.2017року) виконавець має право з метою захисту інтересів стягувачао держувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб,сторін таінших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчихдій пояснення,довідки таіншу інформацію,в тому числі конфіденційну;звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної абоіншої особи,в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів тощо.

Судом досліджено інформаційну довідку із системи Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про виконавче провадження № 53782999 від 21.11.2017 року з якої вбачається (з розділу відомості про проведення виконавчих дій), що у даному виконавчому провадженні було винесено тільки (всього лише) 2 рішення (постанови): 1 - про відкриття виконавчого провадження, 2 - про повернення виконавчого документу - стягувачеві.

Державним виконавцем не надано доказів, щодо вжиття ним усіх покладені на нього ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків щодо примусового виконання рішення суду, і чи дійсно вживалися дієві заходи щодо розшуку майна боржника, а саме в порядку, передбаченому ст. 53 вказаного Закону щодо виявлення для можливого подальшого звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 29.09.2017 року підлягає скасуванню, що є підставою для зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом та вжити усіх заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення суду.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 447-452 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального Відділу ДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області під час здійснення виконавчого провадження ВП №53782999 по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №1423/19804/2012 виданого 12.06.2013р. Центральним районним судом м. Миколаєва в період з 19.06.2013р. по 29.09.2017р.

Постанову від 29.09.2017р. державного виконавця Центрального Відділу ДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області про повернення виконавчого документа стягувачу, - скасувати та зобов?язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відновити виконавче провадження з примусовому виконанню виконавчого листа у справі №1423/19804/2012 виданого 12.06.2013р. Центральним районним судом м. Миколаєва

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст.273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя