Справа № 524/7234/18
Провадження № 2/524/41/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання - Яковлєвій К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання позивача ОСОБА_1 , третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 про об`єднання позовів, заміну третьої особи на співпозивача та забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Автозаводського районного відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання права власності на нежитлове приміщення, виключення його з акту опису майна, звільнення з під арешту,-

встановив:

У провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука знаходиться справа за вищевказаним позовом.

07.08.2020 року позивачем ОСОБА_1 спільно з третьою особою без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 подано заявупро забезпечення позову, у якій просять:зупинити стягнення за виконавчими листами № 2-4952/11 від 06.08.2014 року у виконавчому провадженні № 44453918 щодо ОСОБА_1 та № 51748837 щодо ОСОБА_2 .

У судовому засіданні оголошено письмове клопотання позивача ОСОБА_1 про об`єднання вказаної справи в одне провадження із цивільною справою № 1601/110006/2012 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_4 про припинення правовідносин за договором поруки та визнання недійсним договору про надання траншу. Також, просить замінити процесуальний статус третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 на співпозивача та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 підтримує оголошенні клопотання.

Представник відповідача Автозаводського ВДВС м. Кременчук Коротких Д.Г. просить відмовити у задоволенні клопотань.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно довідки керівника апарату Автозаводського районного суду м.Кременчука вих. №77/20 від 07.08.20 цивільна справа № 1601/110006/2012 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_4 про припинення правовідносин за договором поруки та визнання недійсним договору про надання траншу та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання недійсними договору про надання траншу направлена до Полтавського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду від 09.09.2014 року. Станом на 07.08.2020 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука справа не повернута.

Як повідомила у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вищезазначена ухвала скасована.

Враховуючи викладене, клопотання про об`єднання вказаної справи в одне провадження із цивільною справою № 1601/110006/2012 є передчасним та підлягає до розгляду після повернення справи № 1601/110006/2012 до Автозаводського районного суду м.Кременчука.

Щодо клопотання про заміну третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 на співпозивача,суд позбавлений можливості вирішити вказане питання, оскільки воно вирішується поданням позову та прийняттям його до спільного розгляду.

Відповідно до чч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, по захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із п.5 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути розмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до

таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05.12.2013 року позов АТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ «ПроКредит Банк» 371 431,78 дол. США, еквівалент суми 2 967 739,92 грн. боргу по капіталу, 12 111,83 дол. США, еквівалент суми 96 773,52 грн. боргу по процентах по графіку, 142 184,41 грн. комісії за управління кредитом, 37 122,01 грн. пені. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ «ПроКредит Банк» 1 700,00 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , АТ «ПроКредит Банк» про визнання правовідносин за договором поруки припиненими відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до АТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_4 про визнання договору про надання траншу недійсним відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 відхилено.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2013 року в частині відмови Публічному акціонерному товариству "ПроКредит Банк" у стягненні кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як солідарних із ОСОБА_4 боржників скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Солідарно з ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" заборгованість за Рамковою угодою № 9 від 12 жовтня 2007 року та Договором про надання № 20.1215/9 від 12 жовтня 2007 року (із змінами та доповненнями) у розмірі 371 431,78 доларів США, еквівалент суми 2 968 854 грн. 22 коп. боргу по капіталу, 12 111,83 долари США, еквівалент суми 96 773 грн. 52 коп. боргу по процентах згідно з графіком та 37 122 грн. 01 коп. пені.

Солідарно з ОСОБА_4 та з ОСОБА_1 стягнуто на користь публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" заборгованість за Рамковою угодою № 9 від 12 жовтня 2007 року та Договором про надання № 20.1215/9 від 12 жовтня 2007 року (із змінами та доповненнями) у розмірі 371 431,78 доларів США, еквівалент суми 2 968 854 грн. 22 коп. боргу по капіталу, 12 111,83 долари США, еквівалент суми 96 773 грн. 52 коп. боргу по процентах згідно з графіком та 37 122 грн. 01 коп. пені.

В іншій оскаржуваній частині рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2013 року залишено без змін.

06 серпня 2014 року Подільським районним судом м. Києва видані виконавчі документи № 2-4952/11.

26 серпня 2014 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44453918 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа у справі № 2-4952/11.

Згідно зі ст.1291 Конституції суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

З огляду на вказане, вид забезпечення позову заборона вчиняти виконавчі дії, який просить застосувати позивач, позбавить можливості державного виконавця його обов`язку передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження» здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного й повного виконання рішення та призведе до зупинення виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2014 року, а як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у тому вигляді, які вона визначила.

Крім того, відсутні правові підстави для задоволення заяви третьої особи ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, яка не є позивачем по справі.

Разом з тим, суд наголошує, що відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунка із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк , інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Так відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення на стягнення та такі кошти заборонено законом. Перелік коштів на які заборонено звертати стягнення зазначений у статті 73 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо накладення арешту на соціальні рахунки позивача, яким вона обґрунтовує необхідність зупинення виконавчого провадження, то відповідно до п.1 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою боржника виконавець повинен зняти арешт з рахунку у разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, а у випадку відмови його бездіяльність оскаржується.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260, 353 ЦПК України,

постановив:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 , третій особі без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про забезпечення позову та залучення співпозивачем

Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні

Ухвала в частині відмови у забезпеченні позову бути оскаржена до суду апеляційної інстанції. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Предоляк