КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №356/338/20
У Х В А Л А

15 вересня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Березанського міського суду Київської області від 16 червня 2020 року, 18 червня 2020 року, розпорядження голови Березанського міського суду Київської області від 18 червня 2020 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Слідчий СВ Баришівського управління НП в Київській області Олійник Андрій Вікторович про визнання недостовірною інформації, зобов`язання вилучення недостовірної інформації, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року Березанським міським судом Київської області зареєстрована позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформації, зобов`язання вилучення недостовірної інформації, яка згідно із протоколом автоматизованого розподілу судових справи між суддями від 10 червня 2020 року визначена для розгляду судді Капшученко І.О.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 16 червня 2020 року задоволено самовідвід судді Капшученко І.О.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2020 року справа визначена для розгляду судді Голік Г.К.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18 червня 2020 року задоволено самовідвід судді Голік Г.К.

18 червня 2020 року під час проведення повторного автоматизованого розподілу справи складено протокол щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із тим, що не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 та частини 4 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи. Передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Розпорядженням голови Березанського міського суду Київської області від 18 червня 2020 року на підставі частини 4 статті 31 ЦПК України справа передана на розгляд Баришівському районному суду Київської області.

01 вересня 2020 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на зазначені судові рішення та розпорядження голови суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню з огляду на таке.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п.1 ст.6 Конвенції).

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Правосуддя повинно не тільки чинитись, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суду повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

(Рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України»)

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи.

(Рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти")

Частиною 1 статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду та в цьому переліку відсутні ухвали, якими вирішуються питання про самовідвід суду.

Верховний Суд в постанові від 11 вересня 2019 року у справі №761/22513/15-ц аналізував питання щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали про відмову у задоволенні заяви про відвід та вказав на таке:

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

За змістом пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції у разі, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження №14-190цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2018 року про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

Ураховуючи те, що вищевказана ухвала не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, апеляційний суд із дотриманням норм процесуального права зробив правильний висновок про повернення апеляційної скарги на зазначену ухвалу.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Оскаржуваними ухвалами не вирішувалось питань, які відповідно до вимог процесуального закону могли б бути предметом апеляційного оскарження, а рішення про самовідвід судді не підлягає перегляду в апеляційній інстанції, відтак апеляційну скаргу слід повернути.

Щодо оскарження розпорядження голови суду про передачу справи, то суд звертає увагу на те, що згідно із статтею 24 ЦПК України в межах повноважень суду апеляційної інстанції у цивільних справах є перегляд в апеляційному порядку судових рішень місцевих судів.

Судовими рішеннями відповідно до статті 258 ЦПК України визнаються: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Розпорядження голови суду є актом реалізації адміністративних повноважень, та не відноситься до процесуальних та судових рішень суду в межах розгляду конкретної справи, яке могло б бути оскаржено в апеляційному порядку.

Оскільки підставність прийняття розпорядження знаходиться у нерозривному взаємозв`язку із неможливістю утворити склад суду, оскільки суддями відповідного суду заявлено самовідводи, а інших суддів визначити неможливо, то суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга в частині оскарження розпорядження голови суду також підлягає поверненню.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Березанського міського суду Київської області від 16 червня 2020 року, 18 червня 2020 року, розпорядження голови Березанського міського суду Київської області від 18 червня 2020 року повернути особі, яка її подає.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 15 вересня 2020 року.

Суддя Н.В. Поліщук