КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/5029/2020 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову Товариство зазначало, що відповідач є винним у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 10.10.2017 р. в м. Києві за участю автомобіля «Шкода», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Шевроле», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . На момент вчинення ДТП цивільну відповідальність відповідача було застраховано полісом АК/7050617 у ПАТ СК «ПЗУ Україна».

Згідно із звітом №187218 про оцінку розміру (вартості) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеним ТОВ «СОС Сервіс Україна», та Страховим актом № UA057/L02/01 від 21.12.2017р., ПАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило страхове відшкодування в розмірі 13 921,91 грн, що підтверджується платіжним дорученням №9944 від 22.12.2017 р.

Відповідно до звіту № SOS_-488 про оцінку розміру (вартості) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеним ТОВ «СОС Сервіс Україна» та Страховим актом № UA056/L01/01 від 19.12.2017р., ПАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило страхове відшкодування потерпілому в розмірі 53 483,32 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9802 від 20.12.2017 р.

Відповідач своєчасно не повідомив позивача про настання страхової події, чим порушив вимоги пунктів 33.1, 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника.

При цьому, позивачем було направлено на адресу відповідача регресну вимогу за вихідним №1336-05/18 від 02.05.2018р. на суму 53 483, 32 грн. та вимогу за вихідним №1340-05/18 від 02.05.2018р. на суму 13921,97 грн. з метою досудового врегулювання спору, однак погашення вказаної заборгованості здійснено не було.

Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 67 405 гривень 29 копійок.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року в задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішеня у справі №753/12562/19 за даним позовом - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в поданому клопотанні просив розглянути справу у відсутність представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 10.10.2017 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Шевроле», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент вчинення ДТП цивільну відповідальність відповідача було застраховано полісом АК/7050617 у ПАТ СК «ПЗУ Україна».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч.1 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування»страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором.

Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

З матеріалів справи слідує, що 11 жовтня 2017 року ОСОБА_2 , як власник автомобіля "Шевроле" д.н.з. НОМЕР_3 , звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.24-27).

Згідно зі звітом № SOS_-488 про оцінку розміру (вартості) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеним ТОВ «СОС Сервіс Україна», та Страховим актом № UA056/L01/01 від 19.12.2017, ПАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 53 483,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням №9802 від 20.12.2017. (а.с. 62)

З матеріалів справи також слідує, що 11 жовтня 2017 року ОСОБА_3 , як власник автомобіля "CHEVROLET Aveo" д.н.з. НОМЕР_3 , звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.28-31).

Згідно з звітом №187218 про оцінку розміру (вартості) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеним ТОВ «СОС Сервіс Україна», та Страховим актом № UA057/L02/01 від 21.12.2017, ПАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 13921,91 грн, що підтверджується платіжним дорученням №9944 від 22.12.2017. (а.с. 52)

Отже, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 67405,29 грн.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

На підставі статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Правовідносини щодо відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, також регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, повідомити страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, Моторно-транспортне страхове бюро України про настання ДТП. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідачем не надано належних та достовірних доказів того, що він невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, усно або відповідною письмовою заявою повідомив страховика про настання страхового випадку.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним доказам надав належну правову оцінку та прийшов до правильного висновку про доведеність позову, обґрунтовано стягнувши з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в порядку регресу суму виплаченого потерпілим страхового відшкодування у розмірі 67 405 грн. 29 коп.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що виплачене страховиком потерпілим страхове відшкодування не є матеріальним збитком для ПрАТ СК «ПЗУ Україна», не заслуговують на увагу й не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду, оскільки суперечать підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 та пункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повна постанова виготовлена 14 вересня 2020 року.

Головуючий

Судді: