Справа №701/826/20
Провадження №2/701/356/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Калієвського І. Д.
за участю секретаря -Байдужої Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача за довіреністю: ОСОБА_2 до Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власностів порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дзензелівка Маньківського району Черкаської області помер батько позивача - ОСОБА_5 . Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 07.10.2013 року виконавчим комітетом Дзензелівської сільської ради Маньківського району, актовий запис №27. Після його смерті відкрилась спадщина, у яку також входить, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_5 склав заповіт, в якому зробив таке розпорядження: «Все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право заповідає своєму синові ОСОБА_1 та онукам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ». Заповіт посвідчений Дзензелівською сільською радою Маньківського району 12.02.2009 року, зареєстрований в реєстрі №7.

Згідно довідки Дзензелівської сільської ради спадкоємцями померлого ОСОБА_5 за заповітом є син ОСОБА_1 та онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та першої черги спадкування також підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 .

22.03.1019 року позивач через представника звернувся із заявою до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю - ОСОБА_5 , однак постановою державного нотаріуса від 22.03.2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не було пред`явлено правовстановлюючих документів на спадкове майно. В постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину також зазначено, що на підставі заяви позивача 26.02.2014 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа №57 за 2014 рік.

Позивач прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину НОМЕР_4 від 07.02.2019 року.

Відповідно довідки Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області №157 від 18.02.2020 року житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , що розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,68 га., належав спадкодавцю - ОСОБА_5 .

В березні 2020 року за заявою позивача було виготовлено технічний паспорт на спадковий будинок, а свідоцтво про право власності на будинок не може бути видане в силу п.11 ч.2 ст. 346 Цивільного кодексу України.

Ця обставина змушує позивача звертатись в суд з позовом до сільської ради, так як у відповідності із ст. 1277 ЦК України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Вартість будинку з надвірними спорудами та будівлями становить 150077 грн., що і складає розмір судового збору.

Відповідно довідки Комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» житловий будинок за АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_5 .

Свідоцтво про право власності на вказаний будинок було втрачено, у зв`язку з чим будо дане оглошення в газеті "Маньківські новини» від 19.03.2019 року.

Відповідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства заперечень щодо визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 не має.

Через відсутність правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити право власності на майно крім звернення з позовом до суду.

Позивач та представник позивача до суду не з`явилися, але в своїй позовній заяві просили справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дзензелівка Маньківського району Черкаської області помер батько позивача - ОСОБА_5 . Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 07.10.2013 року виконавчим комітетом Дзензелівської сільської ради Маньківського району, актовий запис №27. (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, у яку також входить, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, в якому зробив таке розпорядження: «Все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право заповідає своєму синові ОСОБА_1 та онукам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ». Заповіт посвідчений Дзензелівською сільською радою Маньківського району 12.02.2009 року, зареєстрований в реєстрі №7. (а.с.11).

Згідно довідки Дзензелівської сільської ради спадкоємцями померлого ОСОБА_5 за заповітом є син ОСОБА_1 та онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (а.с.12).

Позивач є спадкоємцем за заповітом та першої черги спадкування також підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 . (а.с.9,11).

22.03.1019 року позивач через представника звернувся із заявою до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю - ОСОБА_5 , однак постановою державного нотаріуса від 22.03.2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не було пред`явлено правовстановлюючих документів на спадкове майно. В постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину також зазначено, що на підставі заяви позивача 26.02.2014 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа №57 за 2014 рік. (а.с.13,14).

Позивач прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину НОМЕР_4 від 07.02.2019 року. (а.с.15).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 у встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де за позивача заявою про прийняття спадщини заведена спадкова справа №8/2020, номер у Спадковому реєстрі - 65480465, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59337893 від 08.02.2020. (а.с.17).

08.03.2020 року за заявою позивача було виготовлено технічний паспорт на спадковий будинок (а.с.17-21).

Відповідно довідки Комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» житловий будинок за АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_5 .(а.с.20,21).

Свідоцтво про право власності на вказаний будинок було втрачено, у зв`язку з чим будо дане оглошення в газеті "Маньківські новини» від 19.03.2019 року. (а.с.23).

Відповідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства заперечень щодо визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 не має. (а.с.22).

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Тобто, заповіт є особистою волею особи-спадкодавця, за якою він виявив власне волевиявлення на випадок своєї смерті, зробивши заповітне розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статтею 1236 ЦК України визначено право заповідача на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом - заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини, якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав.

Ст. 317 ЦК України визначає, що право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв`язку із смертю спадкодавця, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1236 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований та житель АДРЕСА_3 ), право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 і, згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський