Справа № 296/7293/17
УХВАЛА

"31" серпня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомир в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі с/з Рабчинської Я.В.,

за участі скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Трохачової Марії Василівни у виконавчому провадженні ВП №55447440 про скасування постанови про накладення штрафу, визнання дій незаконними

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Трохачової Марії Василівни у виконавчому провадженні ВП №55447440 та просив скасувати постанову про накладення штрафу, визнати незаконними дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказав на те, що державним виконавцем було порушено п.п.4, 9 ст.71 Закону України «Про виконавчого провадження», оскільки не встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня, не проведені відповідні обчислення. та винесено постанову про накладення штрафу.

В засіданні суду ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В клопотанні від 31.08.2020р. державний виконавець Трохачова М.В. проти скарги заперечила та просила відмовити у її задоволенні. Також просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутність.

У відзиві на скаргу державний виконавець Трохачова М.В. просила закрити провадження за скаргою ОСОБА_1 , в звязку з відсутністю предмета спору, оскільки постановою старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Трохачової М.В. від 23.03.2020р. у виконавчому провадженні №55447440 було скасовано постанову про накладення штрафу від 09.01.2020р.

Заслухавши пояснення скаржника, перевіривши матеріали справи, суд враховує наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч.3 ст.18 Закону).

Судом встановлено, що Корольовським районним судом м.Житомира у справі №296/7293/17 видано судовий наказ 26.12.2017р., яким визначено стягувати з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконанні у Корольовському відділі ДВС у м.Житомирі перебуває виконавче провадження №55447440 щодо виконання виконавчого листа, виданого 26.12.2017р. Корольовським районним судом м.Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Як зазначає державний виконавець у відзиві, оскільки сукупний розмір заборгованості перевищив сукупний розмір відповідних платежів за чотири місяці, державним виконавцем у відповідності до ч.9 ст.71 Закону 09.01.2020р. було винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у виїзді за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та неалогічними за своїми властивостями снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Також, 09.01.2020р. державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, а 18.02.2020р. постанову про арешт коштів боржника.

Після надходження на адресу відділу заяви ОСОБА_1 про долучення до матеріалів виконавчого провадження копій квитанцій про сплату аліментів за 2018-2020р.р., постановою державного виконавця від 23.03.2020р. було скасовано, у тому числі, постанову про накладення штрафу.

Заявник вважає, що державний виконавець допустила ряд порушень, а саме при винесені даної постанови державний виконавець керувалася ч.14 ст.71 Закону України « Про виконавче провадження», не дотримавшись положень ч.ч.4,9 ст.71 Закону.

Вирішуючи питання на предмет задоволення скарги, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ч.14 ст.71 Закону України « Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.71 Закону виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Системний аналіз вказаної норми права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Державним виконавцем не подано суду доказів (зокрема, довідки-розрахунку) обчислення виконавцем розміру заборгованості із сплати аліментів після надходження виконавчого документа на виконання, що є однією з передумов для винесення постанови, зокрема, про накладення на боржника штрафу.

При вирішенні скарги по суті суд приймає до уваги копії квитанцій, поданих скаржником в якості відсутності боргу зі сплати аліментів за 2018-2020 роки, які були прийняті державним виконавцем, в результаті чого було висено постанову від 23.03.2020р. про скасування документа «Постанова про накладення штрафу» від 09.01.2020р.

Таким чином, державним виконавцем до скаржника неправомірно було застосовано фінансову відповідальність за ч.14 ст.71 Закону України « Про виконавче провадження», оскільки заборгованість по сплаті аліментів була відсутня.

Беручи до уваги все вищевказане, суд дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця з накладення на скаржника штрафу.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, суд погоджується з викладеними обставинами скарги заявника та приходить до висновку, що заявлені у скарзі вимоги про визнання дій державного виконавця незаконними є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки суду не надано доказів протилежного.

Разом з тим, оскільки постанова державного виконавця про накладення штрафу від 09.01.2020р. скасована постановою від 23.03.2020р. про скасування процесуального документа, що свідчить про відсутність предмета спору, провадження у справі в частині вимог про скасування постанови про накладення штрафу слід закрити.

Керуючись ч.1 п.2 ст.255, ст.ст. 447 451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Трохачової Марії Василівни у виконавчому провадженні ВП №55447440 про скасування постанови про накладення штрафу закрити.

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Трохачової Марії Василівни у виконавчому провадженні ВП №55447440 про визнання дій незаконними задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Трохачової Марії Василівни у виконавчому провадженні ВП №55447440.

Ухвала можу бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. П. Маслак