ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8211/20
провадження № 2/753/5888/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів за виконану роботу та моральної шкоди.

07.08.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту та заборони всім державним реєстраторам вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії щодо нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 ; накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що не вжиття судом заходів забезпечення позову може унеможливити у майбутньому виконання рішення суду в частині стягнення грошових коштів за виконані роботи, оскільки наявний ризик, що відповідач знімить грошові кошти зі своїх банківських рахунків, а також здійснить переоформлення належного йому нерухомого майна. Зустрічне забезпечення просив не застосовувати, оскільки він має зареєстроване місце проживання та майна в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови від позову.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із доданих до заяви матеріалів вбачається.

Відповідно до витягу від 05.08.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 належить: 1/12 квартири за адресою: АДРЕСА_1 та по 1/9 на три земельні ділянки та земельна ділянка в розмірі 1 частки.

Відомостей про відкриті рахунки ОСОБА_2 в банківський установах суд не має.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого від 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 - 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, захід повинен бути адекватним та співмірним.

Ціна позову 73 150 грн. 00 коп., з яких 63 150 грн. 00 коп. оплата за виконані ремонтні роботи та 10 000 грн. - моральна шкода.

А отже, суд доходить висновку, що види забезпечення позову обрані позивачем не є співмірними із заявленими вимогами, проте враховуючи конкретні обставини, суд вважає, що зовсім не застосування заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову.

А отже на думку суду, забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/12 квартири за адресою: АДРЕСА_1 є достатнім для реального та ефективного виконання можливого судового рішення.

При розгляді заяви суд враховує, що цивільний процесуальний закон надає суду право вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ст. 154 ЦПК України).

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151 - 154, 258-260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на 1/12 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 202 - до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виконання ухвали доручити Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ)

Підтвердження виконання ухвали прошу направити на адресу суду (м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, судді Заставенко М.О., справа № 753/8211/20).

Суддя М.О. Заставенко