провадження № 2-в/752/10/20
УХВАЛА

07.09.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» про відновлення втраченого судового провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі № 2-3056/11 (2/2701/1227/2012) за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів затрачених за договором на підготовку (навчання) та судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року представник Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, в якій просив: - відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-3056/11 (2/2701/1227/2012) за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів затрачених за договором на підготовку (навчання) та судових витрат, з метою примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» коштів у розмірі 21295,00 грн. та судового збору у розмірі 224,19 грн, а всього суму в розмірі 21519,19 грн.; - поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання; - видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-3056/11 за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів затрачених за договором на підготовку (навчання) та судових витрат.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 05.04.2012 року, із ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» було стягнуто кошти у розмірі 21295,00 грн. та судовий збір у розмірі 224,19 грн., а всього суму в розмірі 21519,19 грн. Виконавчий лист був пред`явлений до виконання вчасно, та Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі було направлено позивачу постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.04.2013 року. Постанова про закінчення виконавчого провадження до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» не надходила. У зв`язку з анекісєю території АР Крим Російською Федерацією, - рішення у справі в повному обсязі не виконано та заявник позбавлений можливості отримати дублікат виконавчого листа, оскільки з 27.03.2014 поштові відправлення з материкової України поштою АР Крим не приймаються, а тому заявник вимушений звернутись до суду із даною заявою.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 20.08.2020 року, підсудність заяви була визначена Голосіївському районному суду м. Києва.

Представник ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» заявлені вимоги підтримав, та просив задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

За правилами, визначеними ст. 490 ЦПК України, відновлення втраченого судового провадження здійснюється місцевим судом, незалежно від того, на якій стадії розгляду (в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій) вона перебувала.

Після такого відновлення матеріали передаються місцевим судом відповідно до суду апеляційної або касаційної інстанцій.

Відповідно до ст.ст. 488-490 ЦПК України, відновленню підлягає втрачене повністю або частково судове провадження в цивільній справі, закінченої ухваленням рішення або у якій провадження закрито. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на території України» від 15 квітня 2014 року територію Автономної Республіки Крим визнано тимчасово окупованою територією.

Статтею 488 ЦПК України встановлено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно із ч. 1 ст. 493 ЦПК визначено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь - які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь - які інші відомості, документи тощо , отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 05.04.2012 року у справі № 2-3056/11 (2/2701/1227/2012), позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів затрачених за договором на підготовку (навчання) та судових витрат, було задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» кошти у розмірі 22415,00 грн. та судовий збір у розмірі 224,19 грн., витрати на ІТЗ в сумі 50,40 грн., а всього суму в розмірі 226898,59 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 14.02.2013 року, рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 05.04.2012 року у справі № 2-3056/11 (2/2701/1227/2012) було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.03.2013 року, у відкритті касаційного провадження було відмовлено.

27.03.2013 року Ленінським районним судом м. Севастополя на виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» суми в розмірі 22689,59 грн.

Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі 18.04.2013 року було відкрито виконавче провадження із примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Докази про закінчення виконавчого провадження відсутні, як і відсутні докази виконання рішення суду відповідачем в повному обсязі.

Заявник вказує, що у зв`язку з анексією території АР Крим Російською Федерацією, - рішення у справі в повному обсязі не виконано та заявник позбавлений можливості отримати дублікат виконавчого листа.

Згідно ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Суд вважає на підставі зібраних матеріалів можливо відновити судове провадження № 2-3056/11 (2/2701/1227/2012) за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів затрачених за договором на підготовку (навчання) та судових витрат.

Заявник вказує, що 09.01.2014 року та 14.01.2014 року на поточний рахунок Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» частково надійшли кошти від ВДВС Ленінського РУЮ в розмірі 1120,00 грн., однак, достатніх доказів наведеним твердженням до заяв долучено не було.

Судом встановлено, що боржник проживає на окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 , а також Відділ державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі знаходиться на окупованій території АРК.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року, що діяв на час видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п.1 ст.6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст.6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, процес примусового виконання судового рішення у цивільній справі необхідно розглядати як невід`ємну частину механізму судового захисту права в порядку цивільного судочинства оскільки мета цивільного судочинства, яка закріплена у ст.1 ЦПК України в редакції 2004 року та у ст.2 в редакції 2017 року (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави) в повній мірі досягається лише в результаті виконання вимог судового рішення. Виконавче провадження є логічним продовженням судового розгляду та не може без нього існувати, як і сам судовий розгляд втрачає сенс без можливості звернення судового рішення до примусового виконання.

Провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється на просту декларацію.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що рішення суду не виконано до цього часу в повному обсязі, доводи та обґрунтування знайшли сво об`активне підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 433, 488-494, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» про відновлення втраченого судового провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі № 2-3056/11 (2/2701/1227/2012) за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів затрачених за договором на підготовку (навчання) та судових витрат, - задовольнити.

Відновити провадження у справі № 2-3056/11 (2/2701/1227/2012) за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів затрачених за договором на підготовку (навчання) та судових витрат.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Ленінського районного суду міста Севастополь від 05.04.2012 року по справі № 2-3056/11 (2/2701/1227/2012) за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів затрачених за договором на підготовку (навчання) та судових витрат, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» кошти в сумі 22415,00 грн., судовий збір в сумі 224,19 грн., та витрати на ІТЗ в сумі 50,40 грн., а всього суму в розмірі 22689,59 грн.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа (дубліката) у справі № 2-3056/11 (2/2701/1227/2012) за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів затрачених за договором на підготовку (навчання) та судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Чередніченко