Провадження №22-ц/812/1613/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 вересня 2020 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Біляєвою В.М.,

без участі учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №945/480/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу, яку постановив Миколаївський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Войнарівського Миколи Миколайовича у приміщенні цього суду 14 серпня 2020 року, повний текст якої складений в той же день, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а :

У березні 2020 р. ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі - ТОВ «ФК Аланд»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивовано тим, що 14 березня 2020 р. ОСОБА_1 отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області м. Києва про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого 2020 р. №61366126. Згідно вказаної постанови відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №6538, вчиненого 26 грудня 2019 р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК Аланд» заборгованості в розмірі 34254 грн. 24 коп. Позивач вказує, що ніколи не перебував у договірних відносинах з ТОВ «ФК Аланд», а тому йому не відомо, у зв`язку з чим було вчинено виконавчий напис № 6538 від 26 грудня 2019 р. Копію виконавчого напису та документи, які стали підставою для його видачі, позивач не отримував. Позивач припускає, що підставою для вчинення оскарженого виконавчого напису міг стати договір, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством» Дельта-Банк» (далі - Банк) на підставі заяви №001-14906-131113 від 13 листопада 2013 р., права вимоги за яким згодом були відступлені відповідачу. Згідно умов вказаного договору Банк зобов`язався відкрити позивачу рахунок № НОМЕР_1 , на якому встановив ліміт кредитної лінії в сумі 23800 грн., строк дії якого 364 календарних дні. Позивач сплатив заборгованість перед Банком, але квитанції про погашення не зберіг, оскільки вважав зобов`язання виконаними. Отже, вважає виконавчий напис № 6538 від 26 грудня 2019 р. незаконним.

Посилаючись на викладене, позивач просить визнати виконавчий напис №6538, вчинений 26 грудня 2019 р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2020 р. позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду.

Ухвалу суд мотивував тим, що позивач та його представник, у судові засідання не з`явилися, що перешкоджає розгляду справи, тому суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою суду від 24 березня 2020 року за правилами спрощеного позовного провадження, але в порушення вимог пункту 6 частини 2 статті 187 ЦПК України в ній не зазначено, чи буде розглядатися справа з викликом сторін. За такого позивач вважав, що справа розглядається без виклику сторін, а тому жодних повідомлень, в тому числі про розгляд справи без його участі та участі представника суду не направляв. Також у позовній заяві зазначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та викладені усі наявні у позивача пояснення з приводу заявлених позовних вимог, надані усі наявні докази, які необхідні для вирішення справи по суті. Також під час призначення розгляду справи на 27 липня 2020 року діяв пункт 3 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 540-ІХ від 30 березня 2020 року, згідно із якою під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, щодо подання доказів, витребування доказів, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, розгляду справи продовжувались на строк дії такого карантину. Тому 15-ти денний строк для надання відзиву на позовну заяву у відповідача та пояснень у третьої особи закінчився 03 серпня 2020 року, в свою чергу, позивач мав право надати відповідь на відзив до 15 серпня 2020 року. Вищенаведене, на думку заявника, свідчить про те, що неявка позивача 14 серпня 2020 року в судове засідання не могли бути підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

В суд апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися.

Зважаючи на вимоги статей 128, 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення учасників справи, які не з`явилися, належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним положенням процесуального закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Статтею 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, в тому числі, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в силу положень ст. 379 ЦПК України є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції вважав, що для цього є передбачені законом підстави, оскільки позивач та його представник у судові засідання не з`явилися, що перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Пунктом 1 частини 2 статті 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону дозволяє дійти висновку, що підставою залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини 5 статті 223, пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України є повторна неявка до суду позивача за умови його належного повідомлення про час та місце судового засідання та у разі неподання ним заяви про розгляд справи у його відсутність. Тоді як відсутність відомостей про вручення учасникові справи повідомлення про дату, час і місце судового засідання є обов`язковою підставою для відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «ФК Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відкрито ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 березня 2020 року, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 08 год. 30 хвил. 22 квітня 2020 року.

В судове засідання 22 квітня 2020 року учасники справи не з`явилися, судове засідання було відкладено на 22 травня 2020 року (а.с. 22). 22 травня 2020 року справа судом не розглядалась через перебування головуючого по справі - судді Войнарівського М.М. у відпустці (а.с. 27). Наступне судове засідання було призначено на 24 червня 2020 року, але через неявку учасників справи було відкладено на 24 липня 2020 року (а.с. 32). У судове засідання 24 липня 2020 року учасники справи не з`явилися, від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача або його представника про усі зазначені судові засідання відповідно до положень статей 128, 130 ЦПК України.

Вказані обставини свідчать про те, що були відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду відповідно частини 5 статті 223, пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Оскільки ухвала суду постановлена з порушенням вимог процесуального права, вона підлягає скасуванню відповідно до положень пункту 4 статті 379 ЦПК України, а справа - направлення до суду для продовження розгляду.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом судове рішення не змінювалось та не ухвалювалось нове, відсутні передбачені ст. 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2020 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повернути до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

____________________________________________

Повний текст постанови складений 22 вересня 2020 року