Справа № 657/1969/19

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2020 Каланчацький районний суд Херсонської області
головуючого судді Максимович І. В.
при секретарі: Сайчишиній В.В.
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області про визнання права власності в порядку набувальної давності мотивуючи тим, що вона та члени її сім`ї були власника квартири по АДРЕСА_2 площею 43,5 кв. м. Оскільки вони мали велику сім`ю її чоловік ОСОБА_2 вирішив придбати для своєї родини більшу квартиру. На той час у сусідньому будинку проживала ОСОБА_3 , у якої, як їм було відомо помер чоловік та вона сама проживала у трикімнатній квартирі. Чоловік позивачки ОСОБА_2 , ще за життя здійснив обмін квартирами з сусідкою, оскільки її квартира для неї одної була завелика, а для них їхня за маленька. Усім оформленням квартири займався чоловік, позивач жодних документів на квартиру не бачила.
Договір міни здійснено між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (яка діяла за згодою батька ОСОБА_2 ), які проживали АДРЕСА_3 та ОСОБА_3 , що проживала АДРЕСА_1 . Договір міни серія НОМЕР_1 зареєстровано 15.07.1998 р. державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори.
Договір міни ні позивач ні її діти перед підписом не читали. Оскільки покійний чоловік позивачки був юристом та вони йому повністю довіряли. Підстав не довіряти чоловікові щодо належного оформлення документів у неї не було, оскільки вона достеменно знала, що співмешканець ОСОБА_3 , ОСОБА_5 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, позивач знала що в них дома знаходився технічний паспорт на квартиру де викреслено власника ОСОБА_3 та записано власником ОСОБА_2 . Після укладення договору міни вони сім`єю фактично вселилися до квартири та зареєструвались в ній.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чолові к позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Спадщину з доньками позивач довго не оформляла. В 2017 році під час оформлення спадщини та відповідних документів позивачці ОСОБА_1 стало відомо що Ѕ квартири ще перебуває у власності покійного ОСОБА_5 , що стало для мене новиною, оскільки я повністю користувалася усією квартирою та навіть не припускала того, що квартира не перебуває у повній власності її сім`ї, оскільки в неї є свідоцтво серії НОМЕР_2 ) про право на спадщину від 28.10.2017 року видане Державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори, що підтверджується також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією свідоцтва про право на спадщину. Будь-якого іншого житла в неї та її членів сімї не має. На протязі всіх цих років вона та члени її добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даною квартирою та доглядає, утримує та постійно робить в ній поточні та капітальні ремонти. Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на вище зазначене майно.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, що не заперечує проти задоволення позовних вимог заявлених позивачем та просить справу розглядати без його участі.
Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.
Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до договору міни серія ААО №391320 зареєстровано 15.07.1998 р. Державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори, свідоцтва серії НМТ №054255) про право на спадщину від 28.10.2017 року видане Державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори , витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2017 року про те, що ОСОБА_1 належить 1/16 спільна частка майна, а саме трьохкімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з листів - відповідей:
-№632/01-16 від 24.10.2019 року наданого Каланчацькому районному суду Херсонської області завідуючою Каланчацької державної нотаріальної контори Омельчук І.В. спадкова справа, що до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 Каланчацькою державною нотаріальною конторою не заводилась.
-№64/01-16 від 30.10.2019 року наданого Каланчацькому районному суду Херсонської області приватним нотаріусом Воропай М.М. - ніхто з спадкоємців не звертався та спадкова справа, що до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої Каланчацькою селищною радою від 18.07.2019 р. ОСОБА_1 зареєстрована та проживає з 15.07.1998 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України) (п. 9 Постанови).
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України).
Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12,81,214,264,265, 274 ЦПК України, ст.344 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 право власності за Ѕ частину квартири, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Максимович І. В.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Каланчацька селищна рада Каланчацького району Херсонської області, місце проживання: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Каланчак, вул. Херсонська, буд.1, 3.