КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 752/373/18 Головуючий у суді першої інстанції Шевченко Т.М.
Номер провадження 22-ц/824/3379/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Сддів - Нежури В.А., Сержанюка А.С.,

при секретарі - Перебитюку А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересована особа - Акціонерне товариство «Універсал Банк», -

В С Т А Н О В И В:

До Голосіївського районного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на дії та постанови приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Лановенко Л.О. про відкриття виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна боржника та арешт коштів боржника.

В обґрунтування скарги посилалась на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. від 21 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59873925 з примусового виконання рішення суду, за виконавчим листом № 752/373/18, виданого 16 квітня 2018 року Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» простроченої заборгованості по кредиту в іноземній валюті.

Про відкриття виконавчого провадження їй стало відомо 02 вересня 2019 року.

Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження, вона отримала постанови про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника основної винагороди та про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

Зазначила, що відповідно до постанови приватного виконавця про арешт майна боржника, приватним виконавцем постановлено накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що їй належить у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця в сумі 3 571426,46 грн.

У постанові про арешт коштів боржника, приватним виконавцем постановлено: накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках (перелічені в постанові) та всіх інших відкритих рахунках, а таож на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у сумі 3 571421,46 грн.

Ознайомившись з постановою про стягнення з боржника основної винагороди, їй стало відомо, що приватний виконавець вирішив стягнути основну винагороду у розмірі 324 674, 67 грн., яка складається з 10% від загальної суми до стягнення за виконавчим документом. З вказаною постановою вона не погоджується так як вважає, що сума винагороди завищена.

Також вона не погоджується з постановою приватного виконавця від 21 серпня 2019 року про накладення арешту на майно боржника, так як приватним виконавцем в першу чергу проведено арешт житлової квартири, в якій проживає заявник та яка є її єдиним житлом і підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вважає дану постанову неправомірною, оскільки приватний виконавець наклав арешт на все майно боржника без його ідентифікації, а такі заходи унеможливлюють визначення вартості майна та співмірності з розміром заборгованості, що підлягає примусовому стягненню.

Крім того, ОСОБА_1 вважає незаконною та передчасною постанову про арешт коштів боржника, в зв`язку з тим, що таку постанову приватний виконавець виніс до виявлення конкретних рахунків боржника в банках чи інших фінансових установах.

Враховуючи викладене, просила визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. щодо вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 59873925; визнати неправомірними дії та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. від 21 серпня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59873925; постанову від 21 серпня 2019 року про стягнення з боржника основної винагороди; постанову від 21 серпня 2019 року про арешт коштів боржника; постанову від 21 серпня 2019 року про арешт майна боржника.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. 10 жовтня 2019 року подала клопотання про закриття провадження у справі в частині скасування постанови від 21 серпня 2019 про стягнення з боржника основної винагороди.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року провадження у даній справі в частині скасування постанови від 21 серпня2019 про стягнення з боржника основної винагороди закрито.

Розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., Голосіївським районним судом міста Києва 26 листопада 2019 року постановлено ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилається на незаконність постановленої ухвали у зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважає висновки суду щодо правомірності прийнятих приватним виконавцем постанов про арешт майна та коштів боржника помилковими, оскільки виконавець повинен накладати арешт на конкретне майно боржника, а також на грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах в межах суми заборгованості.

Просила скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року і ухвалити нове рішення, яким визнати неправомірними дії та постанови від 21 серпня 2019 року приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Лановенко Л.О. про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника.

У відзиві на апеляційну скаргу, приватний виконавець Лановенко Л.О. просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з того, що у виконавчому провадженні № 59873925 вона вчиняла виконавчі дії правомірно та законно, діяла у межах наданих їй повноважень та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Зазначила, що докази для скасування оскаржуваних постанов відсутні, а тому ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року необхідно залишити без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, Голосіївський районний суд міста Києва дійшов висновку, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. у виконавчому проваджені № 59873925 вчиняла виконавчі дії правомірно та законно, а постанови від 21 серпня 2019 року про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та арешт коштів боржника винесені відповідно до чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За правилами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 березня 2018 року, виправленим ухвалою суду від 24 квітня 2018 року, задоволено позов ПАТ "Універсал банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно вказаного судового рішення, 16 квітня 2018 року, Голосіївським районним судом міста Києва був виданий виконавчий лист № 752/373/18.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. від 21 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59873925 та накладено арешт на майно, кошти боржника ОСОБА_1 .

В п. 6 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Приписами ч.ч. 1 - 2, ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ст. ст. 52, 65, 66 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Ареши на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Приватним виконавцем Лановенко Л.О. на виконання вищевказаних положень Закону України «Про виконавче провадження», для забезпечення реального виконання рішення суду, 21 серпня 2019 року винесено постанови про арешт майна та коштів боржника.

Вказаними постановами накладено арешт на все майно, кошти та цінності, що належить боржнику ОСОБА_1 , які перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 3 571 421,46 грн., без посилання на конкретне майно, що не заборонено чинним законодавством України, також положення законодавства не містять імперативної норми, яка б вказувала на те, що перед винесенням постанови про арешт коштів боржника виконавець зобов`язаний виявити дані кошти.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що постанови приватного виконавця про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основоної винагороди, в силу вимог Закону України «Про виконаче провадження» не повинні містити в собі опису майна, на яке накладається арешт.

В апеляційній скарзі підстав для визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження заявник не зазначив.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що постанова про арешт майна винесена без посилання на конкретне майно, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до положень чинного законодавства України це не заборонено.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що приватний виконавець не мав права накладати арешт на майно та кошти боржника з огляду на дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»", виходячи з того, що вказаний Закон заборонґяє звертати стягнення на майно, а не накладати на нього арешт з метою забезпечення виконання рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Коцюрба

Судді: В.А. Нежура

А.С. Сержанюк