Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6426/20 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 44 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Борисюка Р.М.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2020 року, постановлену під головуванням судді Сингаївського О.П.

у цивільній справі №296/6426/20 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої діями правоохоронних органів,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з Державного бюджету України 2506982 грн. 40 коп. відшкодування моральної шкоди, 298 948 грн.50 коп. витрат на правову допомогу у кримінальній справі, 27600 грн. витрат на правову допомогу у цивільній справі.

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 02 жовтня 2007 року його було затримано як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст.364 ч.2,ст. 366 ч.2 КК України та 04 жовтня 2007 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

26 червня 2008 року Корольовським районним судом м.Житомира змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд, 19 травня 2010 року постановлено виправдувальний вирок. Однак ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 09 листопада 2010 року вирок було скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

В березні 2014 року Корольовським районним судом м.Житомра його було засуджено за ст.366 ч.1 КК України, за рештою обвинувачень виправдано. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15 травня 2014 року вирок скасовано з направленням справи на новий розгляд. 11 вересня 2019 року Корольовським районним судом м. Житомира винесено виправдувальний вирок.

Однак, не погоджуючись з вироком Корольовського районного суду м.Житомира, прокураторою Житомирської області подано апеляційну скаргу. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 30 січня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а вирок без змін.

В черговий раз, не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, прокуратурою Житомирської області було подано касаційну скаргу. 08 липня 2020 року Постановою Верховного Суду було прийняте остаточне рішення по справі та касаційна скарга залишена без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 11.09.2019 року та Ухвала Житомирського апеляційного суду від 30.01.2020 року залишені без змін. Починаючи з липня 2007 по квітень 2020 року тривали його моральні страждання,- 13 років 3 місяці 24 дні, у зв`язку з незаконними діями органу дізнання досудового слідства, з жовтня 2007 року по червень 2008 року він був позбавлений свободи, з жовтня 2007 року не мав можливості розпоряджатися своїм рухомим та нерухомим майном, цінними паперами.

Крім того, посилався на завдання йому моральної шкоди, яка була спричинена незаконним переслідуванням з боку правоохоронних органів, безпідставним обвинуваченням, засудженням та незаконним утриманням під вартою і перебуванням у місцях позбавлення волі, обмеження його особистої свободи. На думку позивача, заявлена сума моральної шкоди 2506982 грн. 40 коп. є обґрунтованою. За розповсюдження працівниками органів досудового розслідування інформації про вчинення ним особливо тяжких злочинів, його звільнено з посади голови правління, погіршилися відносини в колективі з працівниками, депутатами,акціонерами,принижено честь та гідність, ділова репутація. Також вважав, що відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу у кримінальному та цивільному процесах.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10 серпня 2020 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої діями правоохоронних органів, передані за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

У поданій через представника ОСОБА_2 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до Корольовського районного суду м.Житомира для вирішення питання про відкриття провадження. На думку апелянта, ухвалу суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема апелянт зазначає, що Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» визначено порядок відшкодування шкоди при постановленні виправдувального вироку суду. Зокрема, справа підлягає розгляду в суді, який постановив виправдувальний вирок. За даним позовом таким судом є Корольовський районний суд м.Житомира.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 19.05.2010 року ОСОБА_1 виправдано. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 09.11.2010 року даний вирок скасовано та направлено справу на новий судовий розгляд. (а.с. 56-59).

В березні 2014 року Корольовським районним судом м.Житомира постановлено виправдувальний вирок, який ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15.05.2014 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

11.09.2019 року ОСОБА_1 виправдано за відсутністю в його діях складу злочину. Не погоджуючись з вироком суду, прокуратура Житомирської області подала апеляційну скаргу та касаційну скаргу, які ухвалою Житомирського апеляційного суду від 30.01.2020 року та ухвалою Верховного Суду від 08.07.2019 року залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін (а.с. 65-97).

Згідно із п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.4 ст.28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно до ч.16 ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Cтатею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до норм цивільного -процесуального кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди , відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» №266/94-ВР відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, право на відшкодування шкоди в розмірі та порядку передбачених цим законом виникає і в разі постановлення виправдувального вироку суду.

У разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно до статті 2 цього Закону орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, дізнавач, прокурор або суд зобов`язані роз`яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди. Розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Законом установлено, що визначення розміру відшкодування шкоди, якої зазнав громадянин внаслідок незаконних дій, у разі ухвалення виправдувального вироку здійснює суд, про що постановляє відповідну ухвалу. Таким судом у справі, що розглядається, є Корольовьовський районний суд м.Житомира, який ухвалив виправдувальний вирок.

Місце проживання та реєстрації ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 в даному випадку не має правового значення. Проте, суд на це уваги не звернув.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Керуючись ст.ст.269,368,379,381-384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10 серпня 2020 року скасувати. Справу направити для продовження розгляду до Корольовського районного суду м. Житомира.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: