Справа № 428/5884/20
21 вересня 2020 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Морозовського М.В.,
третьої особи ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_1 , -
ОСОБА_2 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_1 є її донькою, ОСОБА_3 є чоловіком її доньки, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є їх дітьми та онуками позивача. ОСОБА_3 постійно не мешкає в кв. АДРЕСА_2 з травня 2019 року. Не дивлячись на те, що відповідач в квартирі не мешкає вже більше року, але досі залишається зареєстрованим за вищевказаною адресою і на нього як на жильця нараховуються комунальні платежі. ОСОБА_3 весь цей час не сплачує квартирну плату та комунальні платежі, не утримує квартиру у належному стані, будь яких перешкод у проживанні зазначеної квартири ніхто не чинив. На даний час позивачу самостійно важко сплачувати комунальні послуги за жильця, який не мешкає у квартирі, також із-за реєстрації відповідача у квартирі вона не має можливості оформити субсидію. Реєстрація відповідача, який не мешкає у квартирі та не приймає участі в її утриманні є для неї перешкодою у вільному здійсненні права користування і розпорядження своєю приватною власністю. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Позивач в судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи без її участі.
У судове засідання відповідач не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Третя особа ОСОБА_1 під час допиту за правилами допиту свідків в судовому засіданні пояснила, що відповідач, який є її чоловіком, не проживає за вищевказаною адресою з травня 2019 року. В травні 2019 року відповідач виїхав до Польщі і не виявив бажання повертатися, жодних перешкод у поверненні до квартири йому ніхто не чинив. Відповідач знає про цей позов, адже з ним у ОСОБА_1 є телефонний зв`язок.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши третю особу в якості свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_2 . Вказаний факт підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18.06.2011, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М., та копією витягу про державну реєстрацію прав КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» № 30547787 від 07.07.2011.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №7775 від 24.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_3 .
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 за адресою зареєстрованого місця проживання не проживає понад один рік без поважних причин, що підтверджується показаннями свідка, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , останнє відоме суду місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін