Справа № 639/745/20
Провадження № 2/639/741/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

06 лютого 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 . В період шлюбу, народився син ОСОБА_4 , який постійно проживає разом з нею. Нею прикладаються всі зусилля для забезпечення та задоволення потреб сина, але грошей не вистачає. Відповідач надає добровільно кошти з вересня 2018 року по серпень 2019 року в розмірі 1500 грн., з вересня 2019 року по лютий 2020 року в сумі 2200 грн, тому їй доводиться знаходити різні види заробітку на утримання себе та дитини. На підставі чого, вимагає, щоб відповідач сплачував згідно сімейного законодавства аліменти на утримання сина на підставі рішення суду.

Ухвалою суду від 07 лютого 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

03 березня 2020 року від відповідача надійшов до суду відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення вимог позивача. Зазначає, що 24 жовтня 2019 року між ними було укладено договір про сплату аліментів на дитину, що посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тарасенко Ю.П.. За умовами договору він зобов`язаний сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття наступним чином: з 1 жовтня 2019 року по 01 березня 2020 року в розмірі 2211,00 грн., з 1 березня 2020 року по 01 березня 20135 року в розмірі 1105,00 грн. Свої зобов`язання за договором виконує належним чином, що підтверджується відповідними квитанціями.

05 березня 2020 року представником відповідача адвокатом Рябініним С.В. подано до суду зустрічну позовну заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу та стягнення моральної шкоди

Ухвалою суду від 06 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року, зустрічну позовну заяву повернуто повернуто заявнику.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Зазначила, що дійсно існує нотаріально посвідчений договір про сплату відповідачем аліментів. Вона зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів, який був залишений без розгляду, оскільки вона погодилась на пропозицію відповідача укласти відповідний договір. При укладанні договору на неї здійснювався моральний тиск збоку відповідача, внаслідок чого вона помилилась щодо способу та розміру аліментів. Визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1105 грн,, вона не могла передбачити, що прожитковий розмір, матеріальне становище відповідача та інфляція цін можуть з роками в майбутньому змінюватися у більшу сторону, а сплата відповідачем аліментів у визначеному розмірі протягом наступним років до досягнення дитиною повноліття фактично буде не вистачати для утримання дитини. Зазначила, що бажає стягувати аліменти саме на підставі рішення суду.

Відповідач та його представник , в судове засідання не з`явилися. Адвокатом Рябініним С.В. подано заяву про розгляд справи за відсутністю його та відповідача.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06 квітня 2017 року (а.с. 6).

24 жовтня 2019 року між сторонами було укладено Договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тарасенко Ю.П., зареєстрований в реєстрі за № 2082 (а.с. 32,33)

Відповідно до умов договору визначених у відповідних пунктах:

2. За домовленістю Батьків, даним договором встановлюється обов`язок Батька сплачувати на утримання дитини аліменти щомісяця у національній валюті (гривня) суму до досягнення дитиною повноліття наступним чином:

з 01 жовтня 2019 року (перше жовтня дві тисячі дев`ятнадцятого року) поіШІІ 01 березня 2020 року (перше березня дві тисячі двадцятого року) - 2 211 (дві тисячі двісті одинадцять) гривень 00 копійок;

з 01 березня 2020 року (перше березня дві тисячі двадцятого року) по 01 березняр^ 2035 рік (перше березня дві тисячі тридцять п`ятий рік) - 1 105 (одна тисяча сто п`ять гривень) 00 копійок.

Аліменти повинні бути сплачені Батьком не пізніше п`ятого числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом безготівкового розрахунку або перерахування сумиі аліментів на відкритий на ім`я Матері картковий рахунок.

3. Батько не звільняється від обов`язку приймати спільну і рівну з Матір`ю участь додаткових витратах на Дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей Дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати (сума визначається в залежності від обставин, що виникли) над дитину сплачуються Батьком шляхом перерахування суми додаткових витрат за реквізитами, вказаними в п. 2 даного договору.

4. Батьки домовились, що до досягнення дитиною повноліття, дитина буде проживати разом з Матір`ю за адресою:

АДРЕСА_1 . Батько зобов`язується приймати спільну і рівну за обсягом з Матір`ю участь у забезпеченні життя Дитини.

8. Згідно з ч.2 ст.189 Сімейного кодексу України у разі невиконання Батьком своїх обов`язків за даним договором, аліменти та/або додаткові витрати на дитину з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

10. Розмір аліментів та/або розмір додаткових витрат на дитину, визначений в даному договорі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом Батька або Матері у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.

11. У разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання Батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини Батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3 (трьох) відсотків від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання, визначений главою 15 розділу ІІІ Сімейного кодексу України.

Частиною 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 189 Сімейного кодексу України визначено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно до ст.. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином встановлено, що між сторонами укладено договір про сплату аліментів на дитину із визначенням розміру аліментів в твердій грошовій сумі, як це передбачено законодавством.

При цьому визначений розмір аліментів не є незмінним.

Умовами договору, які не суперечать законодавству визначено право сторін на зміну розміру аліментів, в тому числі на його збільшення.

На час розгляду справи, визначений розмір аліментів в сумі 1105,00 грн. є більшим 50% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який становить 929, 50 грн. (1859-50%), що виключає порушення прав дитини.

Також умовами договору передбачені додаткові витрати на дитину в залежності від обстави, як це передбачено ст.. 185 СК України, відповідно до якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Також слід зазначити, що відповідно до 2 статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Отже, при стягненні аліментів як за договором так і за рішенням суду, настають певні правові наслідки, законодавством встановлені норми з метою захисту прав дитини, такі як збільшення розміру аліментів, індексація, сплата додаткових витрат на дитину і саме від дій одержувача аліментів, як більш заінтересованої сторони, залежить реалізація вимог законодавства та за відсутності згоди між сторонами, спір щодо цих питань вирішується в судовому порядку.

Також, як при стягненні аліментів за договором так і за рішенням суду, у разі неналежного виконання обов`язку батька щодо утримання дитини настає певна відповідальність.

Як зазначено вище, у разі невиконання обов`язку за договором щодо сплати аліментів, вони можуть стягуватися за виконавчим написом нотаріуса.

Відповідно до ст.. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», як рішення суду так і виконавчий напис нотаріуса підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Законодавством встановлено, що аліменти можуть сплачуватись за домовленістю батьків на підставі нотаріально посвідченого договору або за рішенням суду, в обох випадках платник аліментів зобов`язаний належним чином виконувати свої обов`язки, та у разі його неналежного виконання або невиконання, настає певна відповідальність.

Отже при наявності чинного договору про сплату аліментів та ухвалення рішення суду про стягнення аліментів,буде існувати подвійне стягнення аліментів, що суперечить законодавству.

Доказів того, що договір визнано недійсним або розірвано, матеріали справи не містять, та такі вимоги не заявлено позивачем.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Оскільки відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору та рішення суду ухвалюється не на ії користь, відповідно до ст.. 141 ЦПК України, судові витрати в цій части компенсуються за рахунок держави.

Також представником відповідачем подано заяву про компенсацію судових витрат на правничу допомогу в сумі 12 000, 00 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України, Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 3 цієї статті визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Таким чином, правнича допомога адвоката повинна бути пов`язана з розглядом відповідної справи, визначена на підставі умов договору та підтверджена певними доказам та повинна бути дотримана співмірність до визначеного переліку обставин.

26 лютого 2020 року між ОСОБА_2 та адвокатом Рябініним С.В. укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1,3 якого послуги адвоката надаються у всіх галузях права та в рамках усіх форм судочинства, включаючи кримінальне.(а.с.106)

Згідно Акту № 1 прийому-передачі виконаних робіт до Договору від 26 лютого 2020 року, Виконавець виконав роботи, а Клієнт прийняв юридичні послуги у формі : усна консультація 1000 грн., для формування правової позиції для підготовки позову 3000 грн., написання відзиву 2000 грн., складання заяви на забезпечення позову (заяви на відшкодування витрат на правничу допомогу) 1500 грн., відвідування судового засідання 1500 грн.

Для визначення співмірності, в заяві посилається на перелік цін на правові послуги, затвердженого Головою Ради адвокатів Харківської області В.В. Гайворонською., проте в акті зазначені розмір вартості послуг значно перевищений в порівняні із затвердженою вартістю.

Також з поданого Акту № 1 виконаних робіт не вбачається, що ці послуги пов`язанні саме з розглядом даної справи, так само не зазначено і в договорі.

При цьому перевіряючи кожну окрему послугу, слід зазначити, що адвокат Рябінін С.В. був присутній в судовому засіданні 05 березня 2020 року, яке було відкладено для реалізації процесуального права позивача на отримання відзиву та подання відповіді на відзив.

Подані до суду відзив та заяви про відшкодування судових витрат підписані самим відповідачем, що оцінюється судом також критично, оскільки вони не підписані адвокатом та він не зазначений в заявах в переліку учасників справи.

Також суд враховує дії адвоката щодо подання ним зустрічної позовної заяви, яка була повернута судом, про що постановлено ухвалу від 06 березня 2020 року, законність якої встановлена судом апеляційної інстанції. Тому внесення відповідачем до вимог про відшкодування судових витрат послуги на складання позову безпідставне.

Враховуючи наведене, категорію справи, недоведеність відповідачем , що надані послуги пов`язані з даною справою, суд не вбачає підстав для покладання на позивача судових витрат, понесеним відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 04.08.2020.

Суддя С.О. Рубіжний