СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-н/759/537/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Луганськвугілля" нарахованої, але невиплаченої працівникові у встановлений строк, суми заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Заява надійшла до суду 17.09.2020 року.

В заяві заявник просив видати судовий наказ, яким стягнути Державного підприємства "Луганськвугілля" на користь ОСОБА_1 , нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 23 125 (двадцять три тисячі сто двадцять п`ять) грн. 84 коп.

Розглянувши надані матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно положення п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом, для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Так, заявником заявлена вимога про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з Державного підприємства "Луганськвугілля", яка утворилась за період з 2014-2015 роки в розмірі 23 125 грн. 84 коп., що свідчить про те, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Частина 2 статті 233 КЗпП України передбачає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право без обмеження будь-яким строком звернутися до суду саме з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, а не з заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, судом встановлено відсутність правових підстав у видачі судового наказу про стягнення заборгованості по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі, з Державного підприємства "Луганськвугілля", оскільки заявником заявлено вимогу про стягнення заборгованості, нарахованої з 2014-2015 р.р., тобто поза межами строку позовної давності, встановленої законом для такої вимоги.

Разом з тим, заявник має право звернутися до суду із вимогою про стягнення заборгованості у порядку позовного провадження, шляхом звернення з відповідною позовною заявою до суду.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Луганськвугілля" нарахованої, але невиплаченої працівникові у встановлений строк, суми заробітної плати, відмовити.

Роз`яснити заявнику його право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Інформацію щодо справи можна отримати за веб-адресою: http://sv.ki.court.gov.ua/fair/.

Суддя Шум Л.М.