Провадження №2-зз/521/25/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Бочевар М. П.

представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Іванів С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову, накладені ухвалою суду від 28.12.2019 року по справі за позовом Заступника прокурора Одеської області, в інтересах Одеської міської ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договорів купівлі-продажу та дарування, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Заступника прокурора Одеської області, в інтересах Одеської міської ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договорів купівлі-продажу та дарування, зобов`язання вчинити певні дії.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2019 року, шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

-Житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

-Житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтовування свого клопотання представник заявника посилається на те, що в своїй заяві про забезпечення позову Заступник прокурора Одеської області зазначає, що обставини, викладені у позові щодо неправомірності прийнятого державним реєстратором рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а так само неправомірність проведення в порядку виділу державної реєстрації прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , та внесення змін до технічних характеристик об`єкту нерухомого майна, зокрема, конфігурації будівель та площі забудови земельної ділянки свідчать про навмисні дії відповідачів направлені на відчуження спірного нерухомого майна та його навмисне незаконне видозмінення. Однак, жодних таких обставин, підтверджених належними доказами, прокурором до заяви не надано. Не надано також прокурором і доказів на підтвердження обставин щодо проведення відповідачами, в тому числі ОСОБА_3 на час подання заяви, реконструкції належного їй майна. Також, не відповідають дійсності та спростовуються твердження прокурора щодо самочинності житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_1 (виділений з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) та їх будівництва без дозвільних документів та документів, що підтверджують право користування або право власності на земельну ділянку, адже відповідно до наданої ОСОБА_3 у відзиві на позов та до суду відповідачем ОСОБА_4 виписки з кріпосної одеського нотаріального архіву книги по четвертій частині міста Одеси за 1918 рік частина 1 №4 сторінка 1337 №332 та інших матеріалів, житловий будинок по АДРЕСА_1 експлуатується сім`єю ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) вже більш ніж 100 років. Рішенням ВК ОМР №844 від 25 вересня 1956 року був затвердженим висновок комісії та закріплено правовстановлюючі документи ОСОБА_9 земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 1052 кв.м. На підставі Рішення ВК ОМР №844 від 25 вересня 1956 року була проведена технічна інвентаризація будинку по АДРЕСА_1 який належить ОСОБА_9 . На підставі зазначених документів будинок по АДРЕСА_1 був поставлений на житлово-експлуатаційний облік як об`єкт приватної власності ОСОБА_9 . Також, 30.08.1993 року головою Житлово-експлуатаційної ділянки №73 видавалася довідка №102 про те що будинок по АДРЕСА_1 на балансі місцевих рад не знаходиться і є приватним будинком. Копія довідки додається. В той час слід зазначити, що не є обґрунтованим посилання прокурора на підтвердження вищезазначених обставин на скасування на підставі наказу Управління ДАБК Одеської міської ради № 01-13/421ДАБК від 21.10.2019 року дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 92 від 26.10.2018 року, так як наразі на розгляді в Одеському окружному адміністративному суді перебуває адміністративна справа № 420/6244/19 за позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Департаменту ДАБІ в Одеській області від 17.10.2019 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 та наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 21.10.2019 року № 01-13/421 ДАБК «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 92 від 26.10.2018 року», а отже законність прийняття рішень вищевказаними суб`єктами владних повноважень перевіряється судом. Безпідставно вживши заходи забезпечення, суд першої інстанції обмежив відповідача як власника майна у здійсненні прав, встановлених Конституцією та законом України. Більш того, слід зазначити, що заявлені прокурором вимоги про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, визнання недійсним договорів дарування та купівлі-продажу нерухомого майна не стосуються а ні сплати коштів, а ні повернення майна або вчинення будь-яких інших дій, тому судове рішення по даній справі не передбачає його виконання, тобто спосіб забезпечення позову не відповідає заявленим вимогам. А відтак, немає жодних підстав вважати, та судом ухвалі від 28.12.2019 року про це не зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборонити будь- яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову заперечувала.

Прокурор Стоянова О. Г. в судовому засіданні проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвоката Бочевар М. П. в судовому засіданні заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити, з підстав, викладених в заяві.

Представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Іванів С. П. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяви приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28 грудня 2019 року Малиновським районним судом м.Одеси було винесено ухвалу про забезпечення позову у цивільній справі №521/21538/19, якою заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступних об`єктів нерухомого майна: -Житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; -Житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.6 ст.158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Суд враховує право кожного на справедливий розгляд його справи судом при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, що передбачено в п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно дост.9 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст.6Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити перетворення судового процесу у безладний рух..

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22грудня 2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Наявність архівних документів на будинок, судового спору між сторонами по справі з приводу правомірності видачі відповідачу дозвільних документів на будівництво за відсутності остаточного судового рішення по суті вимог, що набрало законної сили, рівно як і укладення будь-якими особами договорів, предметом яких є майнові права на об`єкти нерухомості, не свідчать про необхідність скасування заходів забезпечення позову та не спростовують висновків суду про необхідність їх застосування, викладені в ухвалі суду від 28 грудня 2019 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання представника відповідача щодо скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.158 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Малиновського районного суду від 28 грудня 2019 року по справі за позовом Заступника прокурора Одеської області, в інтересах Одеської міської ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договорів купівлі-продажу та дарування, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на протязі п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 15 вересня 2020 року.

Головуючий:

15.09.20