Провадження №2/235/1481/20
Справа №235/3883/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Комарової О.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Територіальної громади Покровської міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади Покровської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , яка проживала в смт. Старобешево Донецької області. Після її смерті відкрилась спадщина , у тому числі у вигляді недоотриманої пенсії, та житлового будинку, розташованому в смт. Старобешево Донецької області. У зв`язку з переслідуваннями з боку незаконних формувань з м. Донецьк, він 11.03.2020 року вимушений стати на облік як внутрішньо переміщена особа в УСЗН Покровської міської ради, і лише 19.03.2020 року звернувся до Покровського РВ ДРАЦС Східного МУ МЮ із заявою про реєстрацію смерті бабусі, надавши лікарське свідоцтво про смерть № 89 від 31.03.2019 року. Свідоцтво про смерть він зміг отримати лише 13.05.2020 року у зв`язку з припиненням роботи РВ ДРАЦС по причині застосування профілактичних заходів щодо поширенню гострої респираторної хвороби COVID-19, і в подальшому звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 14.05.2020 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом. Позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Старобешеве Старобешівського району Донецької області.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без його участі.( а.с. 26).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а. с. 28).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , яка помела 31.03.2019 року ( а. с. 10-12,16).

Позивач встав на облік як внутрішньо-переміщена особа 11.03.2020 року ( а. с. 9), отримав свідоцтво про смерті бабусі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( а.с. 16), і звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 14.05.2020 року ( а. с. 15).

Постановою П`ятої Донецької державної нотаріальної контори від 14.05.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його баби ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини ( а. с. 15).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» .

Відповідно до п. 24 вищезазначеної Постанови вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 9-1 Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи , місцем проживання спадкодавця є м. Донецьк, а статус внутрішньо-переміщеної особи має з 11.03.2020 року. Позивач вперше звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса П`ятої Донецької державної нотаріальної контори Сафронової Н.Л., тому місцем відкриття спадщини є Територіальна громада Покровської міської ради.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері сплинув 19.09.2019 року, отримав свідоцтво про смерть спадкодавиці 13.05.2020 року по причині припинення діяльності органів РАЦС у зв`язку із застосування профілактичних заходів щодо поширенню гострої респираторної хвороби COVID-19, до нотаріальної контори звернувся 14.05.2020 року, до суду звернувся 25.06.2020 року, тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини незначний.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Отже, причини, з яких позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини : неможливість своєчасного отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, припинення роботи державних установ у зв`язку іззастосуванням профілактичних заходів щодо поширенню гострої респираторної хвороби COVID-19,суд вважає такими, що пов`язані з об`єктивними труднощами для спадкоємця , в даному випадку позивача по справі.

Отже, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог.

Аналогічні положення викладені в правовій позиції ВС /КЦС № 681/203/17ц від 17.10.2018 року.

Згідно листа П`ятої Донецької державної нотаріальної контори від 30.06.2020 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 14.05.2020 р. її онук ОСОБА_1 , окрім якого до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до теперішнього часу ніхто не звертався. , свідоцтва про право на спадщину не видавались. ( а. с. 23).

За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1268, 1270, 1272 ч.3 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки смт. Старобешеве Старобешівського району Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у смт. Старобешеве Старобешівського району Донецької області, терміном на три місяця з часу набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: