Справа № 361/768/19
провадження № 2-з/361/15/20
У Х В А Л А

29 січня 2020 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області в складі Радзівіл А.Г., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу коштів, внаслідок поділу солідарних зобов`язань з одного з подружжя виконаних другим з подружжя,

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2020 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просив суд, з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу коштів, внаслідок поділу солідарних зобов`язань з одного з подружжя виконаних другим з подружжя постановити ухвалу, якою:

-накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 60,1 кв.м, житловою площею: 44,7 кв.м, яка складається з 3-х житлових кімнат, та яка на праві власності належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

-заборонити суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам та іншим органам з належними повноваженнями, провадити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 60,1 кв.м, житловою площею: 44,7 кв.м, яка складається з 3-х житлових кімнат.

-заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) вчиняти будь-які дії направлені на відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 60,1 кв.м, житловою площею: 44,7 кв.м, яка складається з 3-х житлових кімнат, в тому числі, але не виключно, укладання договорів купівлі-продажу, міни, дарування, іпотеки, поділу спільного майна подружжя тощо, та будь-яких інших, в результаті яких може бути змінений власник вказаного об`єкту нерухомого майна.

-заборонити суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам та іншим органам з належними повноваженнями, провадити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,1 кв.м, житловою площею: 44,7 кв.м, яка складається з 3-х житлових кімнат.

-вжити інші на розсуд суду заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,1 кв.м, житловою площею: 44,7 кв.м, яка складається з 3-х житлових кімнат, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-4 прохальної частини цієї Заяви.

Заходи забезпечення позову вжити до моменту набуття законної сили судовим рішенням у справі № 361/768/19.

Заява обґрунтовувала тим, що в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 361/768/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу коштів, внаслідок поділу солідарних зобов`язань з одного з подружжя виконаних другим з подружжя.

В той же час, в провадженні Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду знаходиться справа (провадження № 61-9228ск19) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року у справі №361/2020/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа публічне акціонерне товариство ВТБ Банк, про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування квартирою.

Справа № 361/2020/16-ц є взаємопов`язаною зі справою №361/768/19, оскільки, в разі задоволення вимог касаційної скарги ОСОБА_1 що скасування рішення про поділ майна подружжя та відмови у визнанні права власності на Ѕ спірної квартири АДРЕСА_1 , відпаде підстава для позову ОСОБА_1 у справі про стягнення в порядку регресу коштів, внаслідок поділу солідарних зобов`язань з одного з подружжя виконаних другим з подружжя.

Об`єктом спору у справі № 361/2020/16-ц є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , що була придбана під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Об`єктом спору у справі №361/768/19 є грошові кошти, які ОСОБА_2 повинна сплатити ОСОБА_1 в порядку регресу коштів, внаслідок поділу солідарних зобов`язань з одного з подружжя виконаних другим з подружжя.

Враховуючи розмір грошових вимог до ОСОБА_2 у справі № 361/768/19, а саме 1064 396,82 грн., в разі задоволення їх судом, ОСОБА_1 вважає, що відповідач зможе виконати їх виключно шляхом продажу присудженої їй у справі № 361/2020/16-ц Ѕ частини спірної квартири, оскільки доходів та майна у неї для виконання судового рішення немає.

Однак, у ОСОБА_3 виникли підстави вважати, що ОСОБА_2 намагається вже зараз уникнути виконання такого обов`язку та створити умови за яким може стати неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Так, 17.01.2020 року на адресу ОСОБА_1 надійшла нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 про те, що вона має намір здійснити продаж Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (дев`ять) за суму 278 259,00 грн. (копія заяви додається).

При цьому, звертаємо увагу суду на те, що у своїй заяві, як на підставу права власності, ОСОБА_2 посилається на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справі №361/2020/16-ц 08.11.2018 р., яке оскаржуються в касаційному порядку.

В той же час, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на дату подання цієї заяви зареєстроване право власності на спірну квартиру належить тільки ОСОБА_1 .

Крім того, позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за участю громадянина ОСОБА_4 та невідомої ОСОБА_1 особи перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , вчинили протиправні дії, а саме: з використанням спеціального інструменту, пошкодили замок вхідної двері квартири АДРЕСА_2 , після чого проникли до приміщення цієї квартири.

З цього приводу органом досудового розслідування Броварського ВП ГУНП у Київській області провадиться досудове слідство за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України у кримінальному провадженні №0002452, внесеному до ЄРДР

Після вищезазначених протиправних дій, також без погодження з власником квартири ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вселила у спірну квартиру третіх осіб, з яких на власний розсуд отримує орендну плату за користування Ѕ частини квартири.

Отже, фактично, застосуванням заходів забезпечення позову, про які просить позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не може бути завдано шкоди, яка б потребувала зустрічного забезпечення.

Однак, в якості зустрічного забезпечення, переслідуючи мету досягнення справедливості, ОСОБА_1 пропонує накласти арешт не тільки на 1/2 частину квартири, яку суд присудив ОСОБА_2 , а на всю квартиру в цілому, що дозволить зберегти об`єкт нерухомого майна у власності ОСОБА_5 до моменту, коли набуде законної сили рішення у справі № 361/768/19.

Суд вивчивши подану заяву, наведені в ній обставини та обґрунтування, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошовій кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб; заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Співмірність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2018 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області в справі за № 361/2020/16-ц позов задоволено. У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 . Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виділивши у користування ОСОБА_2 житлову кімнату № 4 площею 14,7 кв.м. з балконом, Сільямєтову Еневру Мєдатовичу житлову кімнату № 3 площею 14, 80 кв.м. а житлову кімнату № 2 площею 15,2 кв.м. та інші приміщення квартири: кухню, санвузол, коридор, залишити у спільному користуванні позивача та відповідача. (а.с.8-13)

10 квітня 2019 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_6 у вказаній вище цивільній справі залишено без задоволення. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2018 року залишити без змін. Вказана постанова набрала законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.(а.с. 148-152)

17 травня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В.С. відкрито касаційне провадження у даній справі. Витребувано із Броварського міськрайонного суду Київської області Київської області ц ивільну сап рву за № 361/2020/16 ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство ВТБ Банк про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування квартирою.

Відповідно до ст. ст. 4, 12, 29 ЗУ Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, об`єкти незавершеного будівництва та обтяження прав на них, майнові права на об`єкти інвестування та їх обтяження, про об`єкти та суб`єкти цих прав, документи на підставі яких проведено реєстрацію.Державній реєстрації підлягають право власності. Державній реєстрації права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 26 січня 2020 року, право власності на трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_3 , зареєстровано за ОСОБА_1 .

Таким чином із матеріалів справи вбачається, що рішенням суду, що набрало законної сили визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину спірної квартири та визначений порядок користування квартирою, право власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку не зареєстровано.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Тому заява про забезпечення позову в частині заборони суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам та іншим органам з належними повноваженнями, провадити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 60,1 кв.м, житловою площею: 44,7 кв.м, яка складається з 3-х житлових кімнат; заборонити суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам та іншим органам з належними повноваженнями, провадити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,1 кв.м, житловою площею: 44,7 кв.м, яка складається з 3-х житлових кімнат, є необґрунтованою та суперечить вимогам ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України.

Також є необґрунтованими, передчасними і не доведеними вимоги щодо забезпечення позову в частині заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії направлені на відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,1 кв.м, житловою площею: 44,7 кв.м, яка складається з 3-х житлових кімнат, в тому числі, але не виключно, укладання договорів купівлі-продажу, міни, дарування, іпотеки, поділу спільного майна подружжя тощо, та будь-яких інших, в результаті яких може бути змінений власник вказаного об`єкту нерухомого майна, оскільки як вже зазначалось право власності на Ѕ частку у квартирі за ОСОБА_2 на підставі рішення суду у реєстрі прав власності не зареєстровано.

З аналізу вимог ст. 149- 154 ЦПК України можливо дійти висновку про те, що суд на власний розсуд не може застосовувати заходи забезпечення позову, ніж ті що зазначені у поданій заяві до суду, тому п. 5 вимог вказаних у заяві також задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу коштів, внаслідок поділу солідарних зобов`язань з одного з подружжя виконаних другим з подружжя, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Радзівіл А.Г.