Справа № 706/1436/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

В складі головуючого - судді Орендарчука М.П.

при секретарі Карбівської Я.Є.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області, цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі,

встановив:

23 вересня 2019 року Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області звернулось до районного суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі.

Позовну вимогу обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 на підставі укладеного згідно з наказом Головного управління Держземагенства №ЧК/:01:003/00002636 від 14.03.2014 договору оренди землі у строкове платне користування передана земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером :01:003:0521 площею 23,5604 га, що розташовується за межами населеного пункту, але в адміністративних межах Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області.

За умовами договору оренди землі орендну плату за користування земельною ділянкою орендар зобов`язаний був вносити у грошовій формі в розмірі 4,5 % від її нормативно грошової оцінки, що складає 28 161,51 грн в рік.

З отриманої у грудні 2018 року на запит позивача інформації, останньому стало відомо, що відповідач взяті на себе умовами договору оренди землі зобов`язання не виконує і упродовж 2014 2018 років податкову звітність до фіскального органу не подає та орендну плату не сплачує. Заборгованість відповідача по сплаті орендної плати згідно договору від 14.03.2014 складає 29,5 тис. грн.

Позивач вважає, що існуюча заборгованість зі сплати орендної плати, яка виникла в період з 2014 по 2018 роки, є систематичною, а отже, відповідно до ст. 141 ЗК України дає підстави для розірвання договору оренди землі від 14.03.2014.

У зв`язку з тим, що умови договору оренди землі не допускають його розірвання в односторонньому порядку, а порушення договору відповідачем є істотним, оскільки в значні мірі позбавляють власника земельної ділянки того, на що він розраховував при його укладенні, позивач відповідно до вимог ст. 651 ЦК України і ст. 141 ЗК України просить суд його розірвати.

Позивач також просить віднести на рахунок відповідача сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1921,0 грн.

У поданому відзиві представник відповідача адвокат Барська Т.М. позовні вимоги Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області не визнала, посилаючись на їх безпідставність, та просила суд у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача визнала, що згідно з Договором оренди землі від 14.03.2014 Головне управління Держземагенства у Черкаській області надало, а ОСОБА_3 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :01:003:0521 площею 23,5604 га, місцем розташування якої є адміністративні межі Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області.

Строк дії Договору оренди складає 10 (десять) років і після його спливу орендар має переважне право на поновлення цього строку, в порядку визначеному п. 8 Договору.

Підставою для укладення правочину слугував наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ЧК/:01:003/00002636 від 14.03.2014.

24.03.2014 право оренди земельної ділянки зареєстроване у визначеному чинним законодавством порядку.

Однак, вважає, що відповідальності особи, яка порушила зобов`язання, відповідач не несе, оскільки взяті зобов`язання зі сплати орендної плати за письмовою згодою позивача він передав Приватному підприємству «АГРОТРЕЙД ГРУП» згідно з укладеним 11.05.2016 договором суборенди.

Крім того, представник відповідача вважає, що в порушення п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України контролюючі органи не нараховували ОСОБА_3 суми орендної плати та до 1 липня поточного року не надсилали йому податкові повідомлення рішення з нарахованою до сплати орендною платою, а тому позиція позивача про систематичну несплату відповідачем орендної плати не ґрунтується на доведених у визначеному чинним законодавством України обставинах.

У відповіді на відзив позивач доводів представника відповідача не заперечив і стверджує, що на переданий на вирішення суду спір щодо користування земельною ділянкою державної власності поширюється юрисдикція загального суду.

У судовому засіданні представник позивача Підліснюк В.О. позовні вимоги підтримав з наведених у позовній заяві та відповіді на відзив мотивів.

Представник відповідача адвокат Барська Т.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог із мотивів, наведених у відзиві.

Ухвалою від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі відкрите загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 12.06.2020 підготовче провадження закрите, а справ призначена до судового розгляду по суті.

Заслухавши представників сторін, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Виданим 14.03.2014 наказом Головного управління Держземагенства у Черкаській області №ЧК/:01:003/00002636 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 23,5604 га в оренду відповідачу для ведення фермерського господарства в адмінмежах Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області, земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності з кадастровим номером :01:003:0521 і площею 23,5604 га відповідачу надано в оренду терміном на 10 років для ведення фермерського господарства, за згодою сторін встановлено річну орендну плату в розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки, а також відповідачу приписано укласти договір оренди з Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та здійснити реєстрацію права оренди (а.с.9).

14 березня 2014 року між сторонами укладений договір оренди землі, за умовами якого Головне управління Держземагенства в Черкаській області, як орендодавець, надає, а ОСОБА_3 , як орендар, приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :01:003:0521 площею 23, 5604 га для ведення фермерського господарства, що розташовується за межами населеного пункту в адміністративних межах Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області.

Договір оренди укладений на 10 років та діє до 14 березня 2024 року.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі щомісячно не пізніше 30 числа наступного місяця в розмірі 28 161,51 грн, що становить 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на рік (а.с.10-18).

Земельна ділянка у володіння і користування відповідача передана згідно з актом приймання передачі об`єкта оренди від 06.03.2014 (а.с.19).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно слідує, що 26.03.2014 під номером 5138344 зареєстроване право оренди відповідача (а.с.37-38).

Вказаний об`єкт оренди відповідач на умовах укладеного 11.05.2016 договору суборенди земельної ділянки передав у володіння і користування Приватного підприємства «АГРОТЕЙД ГРУП».

12.06.2016 право суборенди Приватного підприємства «АГРОТЕЙД ГРУП» зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно з наявної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації обов`язок зі сплати орендної плати з моменту укладення договору суборенди перейшов до суборендаря (а.с.37 зв. сторона).

Отже, з часу укладення договору суборенди і реєстрації права суборенди, належна позивачеві і передана ним в оренду відповідачу земельна ділянка обробляється іншою особою - Приватним підприємством «АГРОТРЕЙД ГРУП», що сторонами не оспорюється і підтверджується інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до наданої 19.12.2018 Уманським управлінням ГУ ДФС у Черкаській області на підставі даних ІТС «Податковий блок» інформації, ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1 ) не декларував і не сплачував орендної плати за земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :01:003:0521 площею 23, 5604 га. Однак, за вказану земельну ділянку подає податкові декларації та сплачує орендну плату ФГ «Сарматія». Річне нарахування орендної плати складає:

за 2014 рік не подано декларації;

за 2015 рік 41,6 тис. грн. (4,5% від НГО);

за 2016 рік 22,3 тис. грн. (4,5% від НГО);

за 2017 рік 49,9 тис. грн. (4,5% від НГО);

за 2018 рік 49,9 тис. грн. (4,5% від НГО).

Станом на 18.12.2018 заборгованість зі сплати орендної плати за даними інтегрованої картки платника податків складає 29,5 тис. грн (а.с.22).

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 Земельного Кодексу України, (далі - ЗК України) орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря,зокрема: орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Разом з тим, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, необхідно дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач не веде обробіток спірної земельної ділянки і обов`язку зі сплати орендної плати не має внаслідок передачі її у володіння і користування на умовах договору суборенди.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, у тому числі, розірвання договору, а відповідальність особи, яка порушила зобов`язання, наступає лише за наявності її вини у формі умислу або необережності, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами п.40 договору оренди землі від 14.03.2014 сторона, яка порушила зобов`язання звільняється від відповідальності, якщо доведе, що це порушення сталось не з її вини.

Отже, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність вини відповідача у порушенні обов`язку щодо сплати орендної плати, оскільки з червня 2016 року він земельну ділянку не обробляє, дохід від її використання не отримує, а тому можливості сплачувати орендну плату позбавлений.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 13 травня 2019 року по справі № 469/905/15-ц.

Крім іншого, суд зазначає, що відповідно до п.36 укладеного сторонами договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання по причині заборгованості по орендній платі більш, ніж за три місяці поспіль (а.с.14).

Згідно з п.д) ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

За змістом ч.1 ст.782 ЦК України, систематичною вважається несплата платежів протягом трьох встановлених строків сплати підряд.

З наданої фіскальним органом інформації слідує, що обов`язок сплачувати орендну плату за спірну земельну ділянку декларувало ФГ «Сарматія» і заборгованість станом на 18.12.2019 становить 29,5тис. грн.

Однак, ця інформація не підтверджує того, що ця несплата виникла протягом трьох встановлених строків сплати підряд, а отже, позивачем не доведено факт систематичної невиплати орендної плати відповідачем, а тому правові підстави для розірвання договору оренди відсутні.

Вирішуючи спірні правовідносини суд також враховує, що згідно з п.288.7 ст. 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 розділу ХІІ цього Кодексу.

Згідно з п. 285.1 ст.285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

За приписами п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум орендної плати проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Доказів надсилання відповідачу податкових повідомлень рішень з вимогою про сплату орендної плати суду не надано.

Однак, квитанцією №1-1519К від 24.12.2019 підтверджено факт сплати відповідачем 43 021,00 грн орендної плати до бюджету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області (а.с.39).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за змістом ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 263265 ЦПК України, суд:

ухвалив:

У задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13.08.2020 року.

Суддя: М.П. Орендарчук