У Х В А Л А

28 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 624/467/17

провадження № 61-9457ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Мартєва С. Ю., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі № 105 укладений 01 лютого 2007 року та зареєстрований 01 лютого 2008 року у Кегичівському відділі Харківської філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за № 49 між ОСОБА_1 та ПСП ім. Щорса.

Зобов`язано ПСП ім. Щорса повернути ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,7276 га, кадастровий № :10:003:0192, яка розташована на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія Р2 № 769299, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 41, виданого на підставі розпорядження Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 11 травня 2002 року № 129.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

23 червня 2020 року ПСП ім. Щорса подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, а саме: для надання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України та доплати судового збору.

У серпні 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 липня 2020 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки касаційної скарги усунуто.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження, ПСП ім. Щорса посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та на пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції, застосувавши в порядку апеляційного перегляду норми статей 256-257, 261 ЦК України, не врахував правові висновки щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №397/1402/15-ц, в постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі №624/605/16-цв ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року у справі №372/2592/15-ц, у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-2469цс16. Також суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, клопотання про встановлення фактичного підписанта договору (пункти перший, четвертий частини другої статті 389 ЦПК України).

За таких підстав касаційна скарга ПСП ім. Щорса подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом першим, третім частини другої статті 389 ЦПК України.

При вирішенні питання щодо строків на касаційне оскарження судового рішення Верховним Судом враховано карантинні заходи, установлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами).

Відповідно до пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Ураховуючи те, що закінчення тридцятиденного строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду припадав на період дії карантину (21 травня 2020 року), тому касаційну скаргу слід вважати такою, що подана в межах строку касаційного оскарження.

Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 1280,00 грн та кошти зараховані до спеціалізованого фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім того, разом з касаційною скаргою ПСП ім. Щорса подано клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, в обґрунтування якого скаржник посилається на те, що виконання оскаржуваних судових рішень полягає у внесенні змін до державного реєстру, вилученні ділянки із сівозміни земель відповідача, припиненні робіт зі збору урожаю, внесенні змін до графіку внесення добрив та проведення інших заходів щодо покращення родючості, підготовки до посіву, тощо, що в свою чергу вимагатиме додаткових матеріальних затрат. У разі можливого скасування судових рішень поворот виконання займатиме значний час та затрати, призведе до розбалансування інтересів відповідача та його прав. На підставі вищевикладеного скаржник просить зупинити виконання рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 січня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року до закінчення касаційного перегляду справи.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Тлумачення частини восьмої статті 394 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення виконання чи дії судового рішення має містити обґрунтування необхідності такого зупинення.

За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Оскільки доводи скаржника зводяться до ймовірності настання негативних наслідків, не обґрунтованих належними та допустимими доказами, то таке клопотання є необґрунтованим, а відтак, не підлягає задоволенню з одних лише формальних підстав.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року.

Витребувати з Сахновщинського районного суду Харківської області матеріали цивільної справи №624/467/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Відмовити у задоволенні клопотання Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса про зупинення рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 січня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв