Провадження № 4-с/554/17/2020
У Х В А Л А

іменем України

27 січня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Гальонкіної Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення електронних торгів,-

В С Т А Н О В И В:

До Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. у якій просить визнати неправомірними його дії щодо визначення вартості нерухомого майна, яка здійснена на підставі Звіту про оцінку майна, що складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Айрайсел ЮА» щодо нерухомого майна боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також зобов`язання вчинити певні дії не використовувати Звіт про оцінку чотирикімнатної квартири АДРЕСА_2 , виготовлений 12.12.2019 року.

23 січня 2020 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона з метою забезпечення скарги просить зупинити електронні торги з реалізації належної їй на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , які призначені на 10.02.2020 року о 09 год. 00 хв.; номер лоту: 402446; виконавче провадження №60244750, організатор торгів: Державне підприємство «СЕТАМ» до завершення розгляду скарги та набрання законної сили судовим рішенням за скаргою; зупинити стягнення у зведеному виконавчому провадженні №60244750, відкритому на підставі виконавчого листа Октябрського районного суду м.Полтави 01 жовтня 2019 року по цивільній справі №554/13969/13.

Заява мотивована тим, що зі звітом про оцінку майна ОСОБА_1 ознайомилась лише 09 січня 2020 року після ознайомлення її представника з матеріалами виконавчого провадження, а 10 січня 2020 року отримала повідомлення приватного виконавця про результати оцінки майна поштою. При цьому на сайті ДП «СЕТАМ» 11 січня 2020 року вже опубліковано оголошення про продаж квартири та відкрито реєстрацію учасників на аукціоні. Заявник не згодна з вартістю оцінки вказаного об`єкта, яка складає 1646000,00 грн. На думку заявника, приватний виконавець направив заявку на реалізацію арештованого майна до сплину 10-денного терміну, встановленого ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», чим порушив права заявника.

На підставі ст.ст.149-153 ЦПК України заявник вважає можливим зупинення реалізації на електронних торгах арештованого майна до набрання законної сили рішенням суду за скаргою з метою виключення потенційної можливості заподіяння шкоди її правам та інтересам як боржника у виконавчому провадженні, оскільки продаж належної ОСОБА_1 квартири за суттєво заниженою ціною завдасть шкоди правам, свободам та інтересам боржника і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Тому просить задовольнити подану заяву.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, вивчивши подану заяву, наведені в ній обставини та обґрунтування, дослідивши додані до неї письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, вважає, що у задоволенні заяви потрібно відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд ураховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд не вбачає обґрунтованих підстав для вжиття заходів забезпечення позову (скарги) в даному випадку з огляду на наступне.

Як вбачається з наявної у матеріалах скарги копії договору дарування від 18 вересня 2004 року, ОСОБА_1 прийняла у власність як дарунок чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 103,5 кв.м житловою площею 71,1 кв.м.

У своїй заяві ОСОБА_1 від 23 січня 2020 року зазначає, що на вказану квартиру накладений арешт у виконавчому провадженні №60244750 в якому вона є боржником.

Однак будь-яких доказів винесення приватним виконавцем Райдою О.С. постанови про арешт майна боржника, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні, в якому боржником є ОСОБА_1 , заявником не надано.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 вказаного Закону.

Як зазначила ОСОБА_1 у заяві, спірна квартира виставлена на електронні торги Державного підприємства «СЕТАМ», аукціон призначений на 10 лютого 2020 року о 09 годині 00 хвилин, лот №402446. Інформація наведена з офіційного сайту прилюдних торгів «СЕТАМ» - http://setam.net.ua/auction/375500.

Однак будь-яких належних і допустимих доказів проведення електронних торгів Державним підприємством «СЕТАМ» та призначення аукціону на 10 лютого 2020 року о 09 годині 00 хвилин з продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 за номером лоту 402446, заява не містить та заявником не надано.

При цьому, відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення реалізації на електронних торгах арештованого майна в межах вказаного виконавчого провадження. Тобто, із заяви слідує, що на даний момент відбувається стадія виконання рішення суду в примусовому порядку.

Законом України «Про виконавче провадження» у статті 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції виконавця.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Крім того, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Суд враховує, що реалізація арештованого майна проводиться в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Октябрським районним судом м.Полтави від 01 жовтня 2019 року на підставі рішення суду, що набрало законної сили по справі № 554/13969/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Універсальна факторингова компанія» заборгованості за кредитним договором №54.1/СЖ-001.07.1 від 07 вересня 2007 року в сумі 55324,76 доларів США та суми трьох процентів річних від суми простроченого кредиту в розмірі 412857,00 грн., 2684,32 грн. судового збору.

Глава VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» та інші положення ЦПК України не містять правової норми, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст.149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного чи приватного виконавця шляхом зупинення реалізації описаного та арештованого майна.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного чи приватного виконавця у порядку ст.ст.447, 450, 451 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів, так би мовити, «забезпечення скарги» шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Отже, цивільний процесуальний закон не передбачає можливості вжиття таких заходів при розгляді скарги на дії виконавця судового рішення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 жовтня 2018 року у справі № 766/10773/18-ц, де залишаючи без змін постанову апеляційного суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення скарги, суд вказав, що у ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому ст.ст.149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна, а тому суд не наділений такими повноваженнями, а вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 161/10648/18.

Тому з огляду на норми ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України щодо обов`язковості виконання судових рішень, застосування запропонованого заявником виду забезпечення позову фактично може призвести до зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили, і матиме наслідком порушення прав та законних інтересів інших осіб, що не допускається, а також суперечить чинному законодавству.

З урахуванням викладеного, у задоволенні заяви про забезпечення скарги шляхом зупинення електронних торгів потрібно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення електронних торгів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.С. Гальонкіна