Справа №442/7169/19
Провадження №2/442/170/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

28 січня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Хомика А.П.,

за участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - Органу опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

встановив :

10.10.2019 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем у якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . 13.05.2016 шлюб між ними розірвано. Ніяких стосунків з ОСОБА_2 після цього вона не підтримувала, з дитиною він не спілкувався, не цікавився його справами, допомоги на утримання сина не надавав.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2016 вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн., а 18.06.2018 стягнуто пеню у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів за період з 01.05.2016 по 31.01.2018.

Таким чином, з моменту припинення фактичних сімейних відносин ОСОБА_2 не надав матеріальної допомоги на утримання сина. Станом на 31.08.2019 є заборгованість боржника щодо сплати аліментів в сумі 77 548,80 грн.

Син проживає разом з нею, батько дитини з нею не спілкується, не намагався та не намагається встановити жодного контакту з дитиною. Останній раз відповідач бачився з сином близько 4-ох років тому. В силу свого віку дитина добре не пам`ятає батька, називає татом - її теперішнього чоловіка ОСОБА_5 , останній дуже любить ОСОБА_6 , проводить з ним багато часу, піклується про нього.

ОСОБА_2 уже багато років перебуває закордоном, там він працює, тому має можливість забезпечувати сина, спілкуватись з ним за допомогою Інтернету, адже позивач ніколи не заперечувала проти цього.

Позивач та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Всі обов`язки по вихованню на утриманню сина з часу його народження виконує його мати, а тепер і її чоловік, забезпечують сина всім необхідним для нормального проживання та розвитку. Просили позов задоволити.

Відповідач в судове засідання потворно не з`явився, причин своєї неявки не повідомляв, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за останньою відомою судові адресою.

Представник третьої особи - Якимець Т . П. відносно задоволення позову не заперечила. Крім цього, доповнила, що Органом опіки та піклування розглядалось питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 і було винесено позитивний висновок. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається мати. Батько не цікавиться розвитком та вихованням сина ОСОБА_4 , не підтримує з ним жодних стосунків. Розмовляла з відповідачем по телефону і останній не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011, який 13.05.2016 було розірвано ( заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області справа №442/2751/16-ц).

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області.

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2016 (справа №442/2735/16-ц) з ОСОБА_2 вирішено стягувати аліменти в користь ОСОБА_11 на утримання сина ОСОБА_3 .

Вказане рішення суду не виконується і згідно розрахунку заборгованості, виданого державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області заборгованість відповідача по аліментах станом на 31.08.2019 становить 77548,80 грн.

18.06.2018 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/1846/18, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню у зв`язку з несплатою аліментів за період з 01.05.2016 по 31.01.2018 в сумі 12654,64 грн.

Згідно з висновком лікаря спеціаліста КНП «Дрогобицька міська поліклініка» ДМР Глуцько Н.П. від 24.05.2019 за №526, ОСОБА_3 справно відвідує разом з мамою ОСОБА_1 сімейного лікаря, має всі необхідні щеплення, акуратний, охайний. Мати ОСОБА_1 турбується та справно дбає про дитину.

Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу №11 «Світлячок» загального розвитку від 07.05.2019 №27 ОСОБА_3 відвідує дошкільний навчальний заклад №11 «Світлячок» загального розвитку. Зі слів вихователів групи, яку відвідує дитина, приводять її в дошкільний заклад і забирають мама ОСОБА_1 та бабуся. Вони постійно цікавляться освітою дитини, беруть участь у групових батьківських зборах, загальних батьківських зборах, святах. Батько дитину в ДНЗ не приводить і не забирає. Участі у групових, загальних батьківських зборах, святах та інших заходах не брав.

Згідно з медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та психіатричних оглядів Серія 2 ААЛ №795823 КНП «Дрогобицька міська поліклініка» Дрогобицької міської ради від 05.06.2018 ОСОБА_1 на « Д» обліку в лікаря психіатра не знаходиться.

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької районної державної адміністрації, затвердженого рішенням виконавчого комітету 21.07.2019, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, з такого висновку вбачається, що батько, ОСОБА_2 , фактично самоусунувся від виховання дитини. Останній раз з сином бачився декілька років тому, не спілкується з ним, жодного контакту не намагався встановити з дитиною, не цікавиться його здоров`ям, матеріально та морально не підтримує, аліментів не сплачує. На співбесіду та засідання комісії з питань захисту прав дитини Дрогобицької райдержадміністрації не прибув.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили факт невиконання відповідачем батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_3 . Суду пояснили, що бачили останнього 6 років тому на хрещенні дитини. Останній перебуває за кордоном, вихованням та матеріальним забезпеченням сина не займається.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

На думку суду, надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, байдуже ставлення.

За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов до висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків і необхідність позбавлення його батьківських прав відносно дитини.

За замістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 30.01.2020.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації, юридична адреса: вул. 22 січня,37, м. Дрогобич Львівської області.

Суддя Хомик А.П.