Справа № 468/525/20-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді - Янчук С.В., секретаря - Хижняк К.А., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Баштанка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог в заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . 24.09.2015р. ОСОБА_2 залишила заповіт за №783, відповідно до якого позивачу заповіла земельну ділянку за кадастровим номером №:05:000:0185 площею 5,31га. Після смерті ОСОБА_2 позивач тривалий час не міг знайти державний акт та вважав, що заповіт дає всі підстави на право власності на землю. В грудні 2019р. державний акт було знайдено та в квітні 2020 року позивач звернувся до нотаріуса, проте отримав відмову у оформленні своїх спадкових прав.

В судове засідання позивач не з`явився, до суду надійшла заява від представника про розгляд справи у її відсутність та підтримання позову.

Представник відповідача до суду не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та відсутність заперечень проти позову.

Дослідивши матеріали справи (копію державного акта на землю серії МК №068358, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , про смерть серії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , витяг №0, копію заповіту від 24.09.2015р., довідку №5140, копію постанови про відмови у вчиненні нотаріальної дії від 17.04.2020р.), суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

За змістом норм статей 1268- 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, тому, враховуючи те, що позивач тривалий час не мав державного акту на землю та вважав наявність заповіту достатнім для оформлення своїх спадкових прав, на підставі представлених доказів, суд відносить до поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1221, 1270 ч. 1, 1272 ч. 3 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк терміном в 1 (один) місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду .

СУДДЯ: