Справа 2-1206/12
провадження № 4-с/752/86/20
УХВАЛА

16.09.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на рішення начальника та старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на рішення начальника та старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», в якій просила суд: визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Коваля В.В. від 03.06.2019 року про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 39964826, внісши зміни до відповідних реєстрів; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберка О.П. від 05.06.2019 року про відновлення виконавчого провадження № 39964826, внісши зміни до відповідних реєстрів; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберка О.П. від 05.06.2019 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 39964826, внісши зміни до відповідних реєстрів; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберка О.П. від 05.06.2019 року про стягнення з боржника витрат по виконавчому провадженню № 39964826, внісши зміни до відповідних реєстрів; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберка О.П. від 05.06.2019 року про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 39964826, внісши зміни до відповідних реєстрів.

В обґрунтування скарги зазначено, що на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2012 року у справі № 2-1206/12 судом було видано 29.03.2013 року ряд виконавчих листів, по одному з яких боржником була ОСОБА_1 та ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві було відкрито виконавче провадження № 39964826. 24.11.2015 року ОСОБА_2 було добровільно погашено борг перед стягувачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до довідки стягувача № 706 від 25.11.2015 року, заборгованість за кредитним договором повністю погашена ОСОБА_2 . З огляду на погашення боргу, останнім, скаржник вказує, що і відсутня заборгованість у неї, як поручителя. Звернувшись до виконавчої служби в 2016 році із проханням зняти арешт з її майна, скаржнику пояснили, що виконавчий лист, де вона була боржником в квітні 2015 року був повернутий стягувачу, а виконавче провадження закрите, а тому відсутня можливість звільнити її майно з-під арешту. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.11.2016 року, виконавчий лист, виданий 29.03.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» заборгованості в сумі 422304,94 грн. було визнано таким, що не підлягає виконанню. Крім того, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року у справі № 758/12319/16-ц, позов ОСОБА_1 було задоволено та знято арешт з усього належного їй майна. В травні 2019 року скаржниця звернулась до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві із заявами про зняття арешту. 05.06.2019 року старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберко О.П. було винесено постанову про зняття арешту з майна на підставі вказаного рішення суду. Однак, при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження скаржником було виявлено те, що начальником Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Коваль В.В. було винесено постанову від 03.06.2019 року про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 39964826, відповідно до якої, зокрема, було скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 26.09.2013 року, та зобов`язано старшого державного виконавця Шемберка О.П. вжити заходів щодо усунення недоліків, допущених при виконання виконавчого листа. На виконання зазначеної постанови керівника, старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберком О.П. було винесено постанову від 05.06.2019 року про відновлення виконавчого провадження № 39964826, постанову від 05.06.2019 року про арешт майна боржника по виконавчому провадженні № 39964826, постанову від 05.06.2019 року про стягнення із боржника витрат по виконавчому провадженню № 39964826, а також постанову від 05.06.2019 року про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 39964826. Скаржник вказує, що перевірка виконавчого провадження та зазначені постанови були винесені із порушенням вимог закону, оскільки, чинним законом не передбачено право начальника відділу після знищення матеріалів виконавчого провадження, закінченням трирічного терміну, здійснювати контроль, скасовувати постанови та зобов`язувати відновлювати виконавче провадження. Зазначені рішення посадових осіб Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві порушують права скаржниці, в зв`язку із чим вона вимушена звернутись до суду за їх захистом із даною скаргою.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з викладених в скарзі підстав.

Інші сторони в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином. Про причин неявки суд не повідомили. З будь-якими клопотаннями до суду не звертались. Від Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві відзив та/або заперечення на скаргу до суду не надходили.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі сторін, які в судове засідання не з`явились.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2012 року у справі № 2-1206/12, позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості було задоволено. Стягнуто солідарно із відповідачів на користь позивача заборгованість в сумі 52652,26 доларів США, що еквівалентно на день проведення розрахунку за курсом НБУ сумі 419964,95 грн., заборгованість по сплаті штрафних санкцій в сумі 2399,99 грн., що в загальному складає 422304,94 грн. Стягнуто солідарно із відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 1700,00 грн., та 120,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.11.2012 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2012 року було залишено без змін.

29.05.2012 року представник позивача отримав на виконання зазначеного рішення суду шість виконавчих листів.

Постановою головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Барановського Б.В. від 2013 року, було відкрито виконавче провадження № 39964826 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2013 року про стягнення із ОСОБА_1 боргу в сумі 422304,94 грн.

Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберка О.П. від 08.04.2015 року, виконавчий лист Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2013 року про стягнення із ОСОБА_1 боргу в сумі 422304,94 грн. було повернуто стягувачу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.11.2016 року, було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Голосіївстким районним судом м. Києва 29.03.2013 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 422304,94 грн.

Зазначена ухала суду сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили.

24.11.2015 року ОСОБА_2 добровільно виконав рішення суду та перерахував ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму в розмірі 422304,94 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1 від 24.11.2015 року.

Відповідно до довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» № 706 від 25.11.2015 року, було встановлено, що ОСОБА_2 повністю погасив заборгованість за кредитним договором.

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ від 24.06.2016 року, виконавчий лист Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2013 року, де боржником зазначено ОСОБА_2 було повернуто стягувачу.

Постановою старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві від 05.06.2019 року, було знято арешт з усього майна, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Однак, позивач вказує та судом встановлено, що начальником Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Коваль В.В. було винесено постанову від 03.06.2019 року про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 39964826, відповідно до якої, зокрема, було скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 26.09.2013 року, та зобов`язано старшого державного виконавця Шемберка О.П. вжити заходів щодо усунення недоліків, допущених при виконання виконавчого листа.

На виконання зазначеної постанови керівника, старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберком О.П. було винесено постанову від 05.06.2019 року про відновлення виконавчого провадження № 39964826, а також постанову від 05.06.2019 року про відновлення виконавчого провадження № 39964826, постанову від 05.06.2019 року про арешт майна боржника по виконавчому провадженні № 39964826, постанову від 05.06.2019 року про стягнення із боржника витрат по виконавчому провадженню № 39964826, а також постанову від 05.06.2019 року про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 39964826.

Скаржник вказує, що перевірка виконавчого провадження та зазначені постанови були винесені із порушенням вимог закону, оскільки, чинним законом не передбачено право начальника відділу після знищення матеріалів виконавчого провадження, закінченням трирічного терміну, здійснювати контроль, скасовувати постанови та зобов`язувати відновлювати виконавче провадження.

Зазначені рішення посадових осіб Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві порушують права скаржниці, в зв`язку із чим вона вимушена звернутись до суду за їх захистом із даною скаргою.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог скарги, суд приймає до уваги те, що згідно із ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, згідно ч.1ст.448 ЦПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК Українив становлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Проте, вказана норма не дає права державному виконавцю проводити виконання дій за відсутності виконавчого листа у разі знищення матеріалів виконавчого провадження, за закіченням трирічного терміну зберігання, а також в разі якщо виконавчий лист було визнано судом таким, що не підялагає виконанню.

Суд вважає слушними доводи сторони скаржника про те, що законом не передбачено право начальника відділу здійснювати контроль після знищення матеріалів виконавчого провадження, у зв`язку із закінченням трирічного терміну їх зберігання, скасовувати постанови, та зобов`язувати відновлювати такі провадження.

Окремо варто відзначити, що виконавчий лист, за яким в 2019 році було відновлено провадження визнано судом в 2016 році таким, що не підлягає виконанню, та будь-яких доказів правомірності проведення перевірки, скасування постанови та зобов`язання відновити виконавче провадження за вказаним виконавчим листом Подільським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, суду надано не було.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ("Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01).

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ( "Чіжов проти України" п. 40).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що доводи скарги в частині неправомірності прийняття начальником Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві постанови від 03.06.2019 року про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 39964826, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, вказане рішення порушує права скаржника, а тому суд вважає, що зазначену постанову слід визнати неправомірною та скасувати, а відтак вимоги скарги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, з огляду на те, що суд прийшов до висновку про неправомірність прийнятої начальником Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Коваль В.В. постанови від 03.06.2019 року про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 39964826, та необхідність її скасування, а подальші постанови старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберка О.П. від 05.06.2019 року: про відновлення виконавчого провадження № 39964826, про арешт майна боржника по виконавчому провадженні № 39964826, про стягнення із боржника витрат по виконавчому провадженню № 39964826, про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 39964826, є похідними та прийняті на виконання постанови начальника від 03.06.2019 року, а відтак, останні, також слід визнати неправомірними та скасувати, в зв`язку з чим скарга в іншій частині вимог також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

скаргу ОСОБА_1 на рішення начальника та старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчо служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Коваля В.В. від 03.06.2019 року про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 39964826, внісши зміни до відповідних реєстрів.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчо служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберка О.П. від 05.06.2019 року про відновлення виконавчого провадження № 39964826, внісши зміни до відповідних реєстрів.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберка О.П. від 05.06.2019 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 39964826, внісши зміни до відповідних реєстрів.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберка О.П. від 05.06.2019 року про стягнення з боржника витрат по виконавчому провадженню № 39964826, внісши зміни до відповідних реєстрів.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шемберка О.П. від 05.06.2019 року про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 39964826, внісши зміни до відповідних реєстрів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н.П. Чередніченко