Справа№592/6037/20
Провадження №2/592/2156/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Гуріної А.О., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4 , третьої особи - ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_5 , про стягнення боргу за розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом і позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 грудня 2013 року нею було особисто передано в борг відповідачу по справі, грошові кошти в сумі 23000 дол. США, що за курсом Національного банку України, станом на 15 травня 2020 року, становить - 613863,1грн., які були отримані нею від продажу однокімнатної квартири, що належала їй на праві приватної власності. Гроші вона передала у валюті - долари США. На підтвердження отримання коштів, відповідачем було надано особисту письмову розписку від 30 грудня 2013 року, в якій зазначається, що вищезазначені грошові кошти відповідач отримала від неї для придбання квартири і зобов`язується їх повернути. Відповідно до положень ст.ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Квартира придбавалась відповідачкою разом з її колишнім чоловіком ОСОБА_5 для спільного проживання за кошти отримані у борг від позивачки. Так як ОСОБА_3 частково повернула їй борг 01.12.2018 року у сумі 11500 доларів США, визнала факт наявності решти боргу в сумі 11500 доларів США та взяла на себе зобов`язання повернути решту боргу в сумі 11500 доларів США в строк до 27.02.2019 року, але своїх зобов`язань не виконала, мотивуючи тим, що решту боргу повинен повертати її колишній чоловік, вона була змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з позовною заявою про стягнення боргу з її чоловіка - ОСОБА_5 . Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 22 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог про стягнення боргу з ОСОБА_5 їй було відмовлено, оскільки вона не довела у судовому порядку, що він отримував від неї у борг гроші. Тому вона вважає, що за таких підстав повернути їй решту боргу у сумі 11500 доларів США зобов`язана відповідачка, яка і отримувала від неї кошти в борг. Станом на 15 травня 2020 року заборгованість відповідача за розпискою від 30.12.2013 року складає 11500 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 306932грн., саме таку суму повинна їй повернути відповідачка. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 (колишнє прізвище « ОСОБА_6 ») на її користь борг в сумі 306932грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , та її представник ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 , та її представник ОСОБА_4 , в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю. Відповідач ОСОБА_3 пояснила, що було отримано в борг у своєї матері ОСОБА_1 кошти в сумі 23000 дол. США для придбання квартири по АДРЕСА_1 . Квартира придбавалася разом з її колишнім чоловіком ОСОБА_5 за кошти, отримані в борг від матері. Сума залишку боргу становить 11500 дол.США.

Третя особа - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував, пояснивши, що кошти, які були отримані ОСОБА_1 від продажу квартири не були витрачені на придбання їх квартири. Він не був зареєстрований як фізична особа-підприємець, але займався підприємницькою діяльністю, і в них були кошти для придбання квартири. Ця розписка з`явилася значно пізніше і те, що викладено в розписці про отримання ОСОБА_7 коштів в борг не відповідає дійсності.

Ухвалою суду від 02.06.2020 року були вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомо майна - квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 19.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом установлено, що 30 грудня 2013 року позивач ОСОБА_1 позичила відповідачці - доньці ОСОБА_3 (колишнє прізвище « ОСОБА_6 ») грошові кошти у розмірі в сумі 23000 доларів США, що підтверджується складеною та підписаною особисто позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 розпискою від 30.12.2013 року (а.с.8,9).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.04.2019 року у справі №592/ 3465/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу встановлено, що позивачем ОСОБА_1 була надана ОСОБА_7 (прізвище « ОСОБА_8 ») позика в сумі 23000 дол.США для придбання квартири, що підтверджується розпискою від 30.12.2013 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 виникло грошове зобов`язання у вигляді позики.

01.12.2018 року ОСОБА_3 частково повернула позивачу ОСОБА_1 борг у сумі 11500 доларів США, визнала факт наявності решти боргу в сумі 11500 доларів США та взяла на себе зобов`язання повернути решту боргу в сумі 11500 доларів США в строк до 27.02.2019 року, що підтверджується розписками від 01.12.2018 року (а.с.12,13).

Станом на день звернення з позовом відповідач не повернула позивачу передані в позику грошові кошти в розмірі 11500 доларів США, що станом на 15 травня 2020 року по курсу НБУ еквівалентно 306932грн.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

З наявної в матеріалах справи розписки від 01.12.2018 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 зобов`язалася повернути залишок боргу в сумі 11500 дол.США позивачу ОСОБА_1 , протягом визначеного в розписці строку, а саме до 27.02.2019 року.

Судом враховується, що вищезазначена розписка містить в собі відомості щодо строку погашення боргу, скріплена підписом відповідача ОСОБА_3 .

Отже, вказана розписка містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк.

Аргументи третьої особи ОСОБА_5 , що відповідач ОСОБА_3 не отримувала в борг у позивача 23000 дол. США доказами не підтверджені.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

У частині ч.1 ст.527 ЦК України сформульоване загальне правило, відповідно до якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача до ОСОБА_3 про стягнення боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 3069грн.32коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , рнокпп - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп - НОМЕР_2 ) борг в сумі 306932грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 3069грн.32коп.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко