Провадження № 2/219/540/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Кривошапко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці площею 1127,8 м? за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з наступних об`єктів: житловий будинок, позначений на плані літерою А1а, одноповерховий, загальною площею 46,7 м?, житловою площею 22,1 м?, дерев`яний, обкладений цеглою, покритий шифером, з пічним опаленням; надвірні будівлі та споруди, позначені на плані: літера Б - літня кухня, літера В - погріб, літера Д - вбиральня, літера № 1 - колонка питна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, на даний час вона втратила оригінал правовстановлюючого документа на належний їй на праві приватної власності будинок з надвірними будівлями та спорудами та збереглася тільки ксерокопія біржового контракту № 305-Н (договору купівлі-продажу), посвідченого Артемівською філією Донецької товарної біржі 26 вересня 2001 року. Вказаний контракт було підписано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Право власності на нерухоме майно було зареєстровано «Бюро технічної інвентаризації» Артемівської міської ради 27 вересня 2001 року за реєстровим № 56-125-258. На дату звернення з позовом земельна ділянка, на якій розташоване зазначене нерухоме майно, не приватизована. У зв`язку із наведеним, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів із позовом про визнання права власності у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Бахмутської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії біржового контракту № 305-Н (договору купівлі-продажу) від 26 вересня 2001 року, посвідченого Артемівською філією Донецької товарної біржі, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ), розташований на земельній ділянці площею 1039,0 м?, крім того, надлишки - 88,8 м?. Характеристики об`єкта: житловий будинок з надвірними будівлями, одноповерховий, дерев`яний, обкладений цеглою, покритий шифером, житловою площею 22,1 м?. Інвентаризаційна оцінка за довідкою-характеристикою БТІ № 2249 від 05 вересня 2001 року складає 6150 грн. 00 коп. Вартість майна складає 2500 грн. 00 коп. (а.с. 8-9).

При цьому, у п. 1.4 вказаного контракту зазначено, що право власності на відчужуване майно переходить з моменту реєстрації даного контракту в Артемівській філії Донецької товарної біржі.

На підставі зазначеного контракту «Бюро технічної інвентаризації» Артемівської міської ради Донецької області 27 вересня 2001 року за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на спірний будинок за адресою: АДРЕСА_2 ), за реєстровим № 56-125-258 від 27 вересня 2001 року, що видно зі штампу «Бюро технічної інвентаризації» Артемівської міської ради Донецької області на зворотній стороні біржового контракту (а.с. 9).

Рішенням Артемівської міської ради від 23 вересня 2015 року № 6/72-1287 «Про перейменування вулиць, провулків та інших об`єктів топоніміки АДРЕСА_3 перейменовано на АДРЕСА_1 . Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року місто Артемівськ перейменовано на місто Бахмут.

11 вересня 2019 року КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» позивачу ОСОБА_1 видано технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-14).

Згідно з довідкою КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» № 902, станом на 31 грудня 2012 року власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Артемівською філією Донецької товарної біржі за № 305-Н від 26 вересня 2001 року (а.с. 15).

Відповідно до копії листа Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 12 вересня 2019 року, згідно з земельно-обліковими даними управління, станом на 01 січня 2013 року ОСОБА_1 не отримала у власність земельних ділянок з жодного виду цільового використання (а.с. 16).

Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачалась необхідність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину) угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.

Таким чином, на дату укладання біржового контракту № 305-Н (договору купівлі-продажу) від 26 вересня 2001 року в законодавстві існували протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору, мала місце колізія норми ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» та норми кодифікованого нормативно-правового акту, а саме ст. 277 ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, роз`яснено, що у випадку наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають юридичну силу, застосуванню підлягає той, що прийнятий пізніше.

В даному випадку, наявна колізія норм матеріального права, що мають однакову юридичну силу, при цьому суд акцентує увагу, що Закон України «Про товарну біржу» було прийнято в 1991 року, а Цивільний кодекс на момент укладання спірного правочину діяв з 1963 року. При вирішенні спору про необхідність чи відсутність необхідності нотаріального посвідчення правочину, укладеного на товарній біржі, суд вважає правомірним застосування положення ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (як нормативного акту, прийнятого пізніше), що дозволяв укладати біржові контракти щодо відчуження житлової нерухомості фізичною особою без нотаріального посвідчення.

У судовому засіданні встановлено, що умови біржового контракту № 305-Н (договору купівлі-продажу) від 26 вересня 2001 року виконано, однак правочин не посвідчено нотаріально. Крім того, на теперішній час позивачем ОСОБА_1 втрачено оригінал правовстановлюючого документа на належний їй на праві приватної власності будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Такі обставини перешкоджають позивачу у здійсненні права володіння та розпорядження належним їй будинком.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту прав передбачений і відповідає чинному законодавству.

Аналіз наведених доказів дозволяє суду зробити висновок, що позовна заява ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці площею 1127,8 м? за адресою: АДРЕСА_2 ), та складається з наступних об`єктів: житловий будинок, позначений на плані літерою А1а, одноповерховий, загальною площею 46,7 м?, житловою площею 22,1 м?, дерев`яний, обкладений цеглою, покритий шифером, з пічним опаленням; надвірні будівлі та споруди, позначені на плані: літера Б - літня кухня, літера В - погріб, літера Д - вбиральня, літера № 1 - колонка питна.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляцій не оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є. Дубовик