Справа № 759/5079/20
05.08.2020 м. Турка
Суддя Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
02.07.2020 до Турківського районного суду Львівської області надійшла справа № 479/5079/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Вестаавтобуд", ОСОБА_2 , третя особа: Регіональний сервісний уентр МВС у Львівській області про визнання права власності на автомобіль, витребування майна з чужого незаконного володіння, яка передана за підсудністю згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.03.2020.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2020 для розгляду справи визначено суддю Кшик О.І.
Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов, шляхом накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_2 , а саме - транспортний засіб Mercedes Benz Sprinter 513, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .
В обґрунтування такої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що предметом спору є витребування спірного транспортного засобу, і оскільки вважає, що існує реальна загроза його відчуження, що в свою чергу можу утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, просить вжити заходів забезпечення позову.
Дослідивши питання відповідності поданої заяви про забезпечення позову вимогам, які містяться у процесуальному законі, судом встановлено, що така не відповідає вимогам п. 6, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.
Так, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.
Таких пропозицій заявником суду не наведено, що свідчить про недотримання вимог закону та потребує усунення.
Також, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Так, ОСОБА_1 до позовної заяви долучено договір № 86-08 купівлі-продажу спірного автомобіля від 28.08.2019, однак не подано жодних відомостей про те, хто є дійсним власником вказаного автомобіля на день подання заяви про забезпечення позову (відсутній витяг з Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів, належних користувачів), що має суттєве значення для вирішення питання про забезпечення позову, адже застосування такого виду забезпечення позову як арешт майна має наслідком обмеження прав власника.
Окрім цього, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно може бути відчужене, знищене тощо на момент виконання рішення.
Однак ОСОБА_1 підтверджуючих відомостей щодо цього суду не надав, а лише вказав у заяві про таке своє припущення.
Відтак, відсутність вказаних вище відомостей вказує на недотримання заявником п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.
Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
З огляду на описані вище недоліки заяви, суд дійшов до переконання про необхідність повернення заяви про забезпечення позову заявнику, що не виключає можливість повторного звернення із заявою такого змісту, після усунення недоліків заяви.
Керуючись ст. 151, 153 Цивільного процесуального кодексу України,
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.І. Кшик