КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року

м. Київ

справа №755/9577/16-ц

провадження № 22-ц/796/11012/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача Плачинда К.О.,

представник відповідача Гайдамаченко Т.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року /суддя Чех Н.А./

у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку», стягувач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник - ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження - кредитора Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» по рішенню Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2010 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» було стягнуто борг в сумі 142 616, 38 грн., і судові витрати в сумі 1 678,16 грн. /т. 1 а.с. 191-192/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, у задоволенні заяви відмовити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції текст ухвали викладено з порушеннями ЗУ «Про виконавче провадження» - не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника. Вказував, що у матеріалах справи містяться копії документів, не засвідчених належним чином - договір про відступлення права вимоги та виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб, що є недопустимими доказами. Також вказував, що письмове повідомлення про відступлення права вимоги він не отримував, а в матеріалах справи відсутні докази сплати ціни відступлення вимог, відсутній протокол за результатами відкритих торгів, з чого можна зробити висновок про відсутність доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 30.06.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено судове рішення по справі № 2-313/1-2010 за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , яким вирішено стягнути борг за кредитним договором №18-8ED/07-2006A від 18.07.2006 року в сумі 142 616,38 грн., і судові витрати в сумі 1 678,16 грн.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2016 року здійснено заміну сторони виконавчого провадження - кредитора ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» укладено Договір відступлення прав вимоги № 1369/К, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» отримав право вимоги до ОСОБА_1 .

Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 512 ЦК України про те, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочинів (відступлення права вимоги); ст. 442 ЦПК України про те, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Встановивши, що ТОВ «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» отримало право вимоги до ОСОБА_1 від ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції дійшов вірного висновку про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги, про сумніви апелянта в укладенні договору про відступлення прав вимоги, колегією суддів не приймаються до уваги, як такі, що не доведені належним чином та суперечать матеріалам справи, зокрема самому договору /т. 1 а.с. 180-181/. Окрім того, відповідно до положень статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приймаючи до уваги положення статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо достатності доказів про перехід прав до ТОВ «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку», що підтверджується договором та випискою з додатку. /т. 1 а.с. 180-182/

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність повних даних боржника не не засвічення копій належним чином, висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: