Справа №461/6049/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

10 січня 2020 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мисько Х.М..,

при секретарі Волошин Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.

В обгрунтовання заявленого позову покликається на те, що вона являється співвласником квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування 1/4 частини квартири від 10 липня 2019 року. Вказана квартира в цілому складається з двох житлових кімнат та кухні, житловою площею 45,0 кв.м, загальна площа квартири становить 62,5 кв.м. Проте, вона не має можливості потрапити в належну їй на праві власності квартиру, у зв`язку із тим, що один з прописаних там осіб, а саме ОСОБА_2 змінив вхідні замки на дверях та не пускає її до квартиру. Просить вселити її у квартиру, усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням та надати їй ключі від неї.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2019 року матеріали позовної заяви залишено без руху та надано позивачеві ОСОБА_1 термін для усунення недоліків.

17 вересня 2019 року на виконання ухвали суду про залишення позову без руху позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 24 вересня 2019 року у справі відкрито провадження та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не прибула, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задоволити з мотивів наведених у ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відповідачу надіслана судова повістка за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Крім того виклик до суду здійснювався на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет в розділі «Виклики до суду», що підтверджується матеріалами справи. Відзиву на позовну заяву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Тому згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору дарування 1/4 частини квартири від 10 липня 20119 року, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 1/4 квартири АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з двох житлових кімнат та кухні, житловою площею 45,0 кв.м, загальна площа квартири становить 62,5 кв.м. (а.с.5)

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 1/4 квартири АДРЕСА_1 . (а.с.6)

З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 2557 від 29 липня 2019 року, виданої Львівським комунальним підприємством «Стари Львів», вбачається, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 являються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . (а.с.3)

На підтвердження факту перешкоди у користуванні квартирою позивачем ОСОБА_1 подано відповідь Галицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області № 8592/3710119 від 07 серпня 2019 року. З даної відповіді вбачається, що відносини, які виникли між сторонами мають цивільно-правовий характер та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства (а.с.7)

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як з підстав, передбачених законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 150 ЖК Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 155 ЖК Української РСР гарантовано, що власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком.

Згідно ч. 1ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, а відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 , як співвласник квартири на підставі ст. 383, ч. 1 ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном та вселення в дану квартиру.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо - зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення її в квартиру, має правові підстави, а тому її слід задовольнити.

Судові витрати понесені позивачем в сумі сплати судового збору 768,40 грн. підлягають стягнення з відповідача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючисьст. 47 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 369, 383, 386, 391ЦК України, ст. ст. 9, 150, 155 ЖК Української РСР,ст.ст.4,12,81,258,354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 , квартирою АДРЕСА_1 .

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надати ОСОБА_1 ключі від вказаної квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 10 січня 2020 року

Суддя Х.М. Мисько