РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року Провадження №2/425/54/20

Справа №425/3625/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Окрошко О.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

24.10.2019 позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2019, вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі зареєстровані за місцем проживання відповідачі. При укладанні договору купівлі - продажу квартири їй було відомо про те, що відповідачі зареєстровані у відчужуваній квартирі. Реєстрація відповідачів у квартирі позивача порушує її права як власника, тому вона звернулась до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 06.11.2019 прийнято цю позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. -10).

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов не надали. Відповідачам були надіслані виклики в судові засідання за адресою, відповідно відомостей виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області, а саме: АДРЕСА_2 , які були повернуті на адресу суду з позначкою «адресат відсутній» (а.с.42,43,44,52,53,54, 55,56,63).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, відсутність заяви відповідачів про розгляд справи без їх участі, неповідомлення ними про причини неявки до суду, відсутність відзиву на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку розглядати цивільну справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Івановою О.В. та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №1014 ( а.с. -11), та Витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2019 №185176948 ( а.с. 12).

Після продажу вищезазначеної квартири в ній залишились зареєстрованими в якості «без родинних відносин» відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (довідка про склад сім,ї або зареєстрований у житловому приміщенні/ будинку осіб - а.с. 17; відомості виконавчого Рубіжанської міської ради Луганської області - а.с. 27,28,29,30).

З акту про встановлення фактичного місця проживання від 22.10.2019, виданого Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області вбачається, що у житловому приміщенні, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , ніхто не проживає з травня 2014 року, речі у квартирі відсутні (а.с. -18).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК

України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже судом встановлено, що відповідачі у спірній квартирі відсутні без поважної причини з дня продажу квартири, не є власниками вищевказаної квартири, а тому втратили право користування цією квартирою.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямє обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 81, 247, 280-284 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області, або безпосередньо до Луганського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя В.В. Москаленко