Номер справи 623/2810/20
Номер провадження 2/623/826/2020
РІШЕННЯ

іменем України

22 вересня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Герцова О.М., за участю секретаря судових засідань Рзаєвої І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у м.Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на недобудований жилий будинок в порядку спадкування за законом та у справі спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 у серпні 2020 року звернулася до суду з вказаним позовом про визнання права власності на недобудований жилий будинок в порядку спадкування за законом та у справі спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу. У позовній заяві зазначила, що після смерті чоловіка ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається у тому числі з частини недобудованого житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки у позивача у справі відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, свідоцтво на право на спадщину отримати неможливо.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Позивач у справі ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надав до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі представника відповідача, у вирішення справи покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 одружилися 09 серпня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 09 серпня 1997 року, актовий запис №190, місце реєстрації м. Ізюм Харківської обл., відділ реєстрації актів громадянського стану.( а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 в місті Ізюм Харківської області, даний факт підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 09 лютого 2019 року, актовий запис №132.(а.с.11).

Відповідно до договору купівлі- продажу недобудованого жилого будинку від 26 липня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 купили в рівних долях кожний, недобудований жилий будинок готовністю виконаних робіт 92%, що знаходиться в АДРЕСА_1 .(а.с.13).

Завідувачем Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І. від 31.07.2020 року за вих.. №1041/02-17 повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на недобудований житловий будинок,оскільки відсутній оригінал та дублікат правовстановлюючого документу на той будинок. (а.с.18).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ураховуючи, що нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернулася до суду.

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

Матеріалами копії спадкової справи №115/2019 після смерті гр. ОСОБА_3 встановлено, що його мати ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 відмовилися від спадщини на користь дружини спадкодавця ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Згідно з пунктом 3.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

Як роз`яснено в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Отже, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2002 року, посвідченого нотаріусом і зареєстрованим у встановленому законом порядку набули право власності на недобудований жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , позивач як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину, набула право на спадкування майнових прав

Оскільки нотаріусом Живолуп І. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на незавершене будівництво, а тому захищаючи охоронювані законом права позивача, рішенням суду слід визнати за нею право власності на 1/4 частини об`єкта недобудованого житловий будинку, готовність якого становить 92 відсотків.

Відповідно ст.ст. 60,63,70 Сімейного Кодексу України майно придбане подружжям в період шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, долі сумісно придбаного майна є рівними.

Згідно ст. 55 Конституції України кожна особа наділяється правом захищати свої права і свободу будь - якими не забороненими законом засобами від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на недобудований жилий будинок в порядку спадкування за законом та у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на ј частини об`єкта недобудованого жилого будинку готовністю виконаних робіт 92% за адресою; АДРЕСА_1 , у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, що належав на праві власності Ѕ частки ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу недобудованого жилого будинку від 26 липня 2002 року та зареєстрованого в реєстрі приватного нотаріуса Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Баннікова С.І. за № 4801.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на ј частини об`єкта недобудованого жилого будинку готовністю виконаних робіт 92% за адресою: АДРЕСА_1 , що належав на праві власності 1/2 частки ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу недобудованого жилого будинку від 26 липня 2002 року та зареєстрованого в реєстрі приватного нотаріуса Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Баннікова С.І. за №4801.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя: О.М.Герцов