Провадження № 2/760/4937/20
Справа № 760/6254/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Букіної О.М.

при секретарі Ступак М.С.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, довічно, з дня набрання рішення законної сили.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 .

Також зазначає, що позивач був учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, має статус ліквідатора 2 категорії, страждає низкою захворювань та потребує постійного лікування.

Посилається, що сукупний дохід позивача становить 3278,00 грн. в місяць та після усіх витрат на лікування і утримання будинку є меншим за прожитковий мінімум, а тому позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Крім того позивач зазначає, що відповідач є особою працездатного віку, несе службу в ЗСУ, забезпечений житлом, отримує заробітну плату, низку соціальних пільг, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання свого батька.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

05.03.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Сторонам було направлено копію ухвали від 19.03.2020, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

16.07.2020 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позову.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

З даної норми закону випливає, що при вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

За змістом ч. 1 ст. 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Таким чином, законодавець визначив, що право на утримання від повнолітніх дітей батьки мають за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно з вимогами ст. 206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього(а.с.8).

Судом також встановлено, що позивач був учасником ліквідації наслідків на Чорнобильськів АЕС у 1986-1987 рр., що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.9).

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2245 вбачається, що позивач має низку хронічних захворювань, потребує постійного медикаментозного, фізіотерапевтичного, хірургічного та медико-санітарного лікування (а.с.10-11).

З посвідчення серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років (а.с.12).

Згідно довідки про доходи №070118 вбачається, що сума пенсії позивача за період з 01.09.2019 по 29.02.2020 складає 18102,88 грн. (а.с.14).

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги / ст.202 СК /, не є абсолютним.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Так, позивач є пенсіонером, непрацездатний, основним джерелом його доходу є пенсія за вислугу років, тобто він має право на утримання від відповідача, як сина.

Крім того, 16.07.2020 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позову, в якій останній, зокрема зазначив, що він визнає той факт, що позивач за станом здоров`я потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом враховано, що відповідачем визнано позов, а відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання непрацездатного батька. Визначаючи розмір аліментів суд враховує розмір доходу позивача, стан його здоров`я, визнання позову відповідачем щодо стягнення з нього аліментів. Отже, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і довічно. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже оскільки позивачка при подачі позову був звільнений від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 172, 202, 203, 205, 206 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, довічно, з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Букіна О.М.