СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3914/20

пр. № 2/759/3285/20

19 серпня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - П`ятничук І.В.,

за участю секретаря - Дроги Т.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Король Г.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ПроКредитБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до АТ «ПроКредит Банк», третя особа: ФОП ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, обґрунтовуючи вимоги тим, що 30.12.2003 року АТ «ПроКредит Банк» та ФОП ОСОБА_3 уклали рамкову угоду № 1698, до якої вносились зміни відповідно до додаткових угод від 30.02.2006 року, 27.03.2006 року, 30.11.2009 року, 14.06.2010 року, 20.05.2013 року, 21.09.2017 року. На основі рамкової угоди 26.06.2007 року АТ «ПроКредит Банк» та ФОП ОСОБА_3 уклали договір про надання траншу № 1.33908/1698, в який вносились зміни відповідно до договорів від 14.06.2010 року, 21.05.2012 року, 20.05.2013 року, 19.12.2014 року, 06.10.2015 року, 27.09.2017 року. Для забезпечення вищевказаних договорів були укладені наступні договори: договір поруки № 1698 від 30.12.2003 року між ОСОБА_2 та АТ «ПроКредит Банк»; договір іпотеки № 1698-ІД 06 від 14.06.2010 року між ОСОБА_3 та АТ «ПроКредит Банк» на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; договір застави № 1698-ДЗ1 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та АТ «ПроКредит Банк» на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 . Через складну фінансову ситуацію у ОСОБА_3 утворилась заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим останній звернувся до банку у липні 2019 року з пропозицією дострокового погашення кредиту шляхом продажу іпотечного майна, але відповіді не отримав. Оскільки відповідач після настання строку виконання зобов`язання фактично відмовився прийняти належне виконання, запропоноване ОСОБА_3 , не здійснивши жодних дій, направлених на врегулювання питання продажу іпотечного майна, позивач вважає договір поруки припиненим.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.03.2020 відкрито провадження у справі, яке прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Наголосила, що ОСОБА_3 неодноразово пропонував банку здійснити дострокове погашення кредиту за рахунок продажу майна, що перебуває в іпотеці в банку та забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповіді банку містили лише загальну інформацію про готовність відповідача до співпраці, але водночас банк не здійснив жодних конкретних кроків, які б свідчили про готовність здійснити продаж зазначеного майна. Тому вважає, що відповідач не прийняв належне виконання, запропоноване третьою особою.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що банк надавав відповіді на звернення ОСОБА_3 та не заперечував проти дострокового погашення заборгованості ФОП ОСОБА_3 перед АТ «ПроКредит Банк» за рахунок продажу майна, що забезпечує виконання кредитних договорів, які укладені на підставі рамкової угоди № 1698 від 30.12.2003 за умови, що процедура продажу такого майна, вартість майна (ціна продажу), будуть окремо погоджені з банком у письмовій формі. ОСОБА_3 не вчинив жодних дій для узгодження з банком даної процедури. Крім того, дострокове погашення кредиту здійснюється шляхом сплати грошового зобов`язання, а звернення стягнення на майно є додатковим заходом. У зв`язку з цим представник відповідача вважає неправомірним висновок ОСОБА_2 про те, що банк відмовився прийняти належне виконання зобов`язання (яке не є належним виконанням, оскільки ОСОБА_3 не погасив борг, а лише запропонував звернути стягнення на майно, що перебуває в іпотеці, не вчинивши жодних дій для цього), що спричинило припинення договору поруки, а тому в даному випадку не підлягають застосуванню до даних правовідносин положення ч. 2 ст. 559 ЦК України.

Третя особа ФОП ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином у спосіб визначений ЦПК України, причини неявки суду невідомі, будь-яких клопотань не заявляв, письмових пояснень суду не подав, з огляду на що суд вважає за можливе розглядати справу без його участі, проти чого не заперечують інші учасники процесу та що відповідає ст. 128 ЦПК України та рішенню Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, які повідомлені за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовна заява) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази у їх сукупності та співставленні, подані суду відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 22.08.2007 року ЗАТ «ПроКредит Банк» та ФОП ОСОБА_3 уклали договір про надання траншу № 1.33908/1698, в який вносились зміни відповідно до договорів від 14.06.2010 року.

30.12.2003 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 1698, згідно якого поручитель ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання відповідати по зобов`язанням позичальника, які виникають з умов зазначеного договору. До даного договору поруки були укладені угода № 1 від 27.03.2006 та договір № 2 від 14.06.2010 про внесення змін до договору поруки.

30.12.2003 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та АТ «ПроКредит Банк» був укладений договір застави № 1698-ДЗ1 на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 .

14.06.2010 року між ОСОБА_3 та АТ «ПроКредит Банк» був укладений договір іпотеки № 1698-ІД 06 на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 зі змінами та доповненнями від 21.09.2017 року.

02.09.2019 року АТ «ПроКредит Банк» звернулось до ФОП ОСОБА_3 з вимогою про повне дострокове погашення кредиту в розмірі 181 051,68 доларів США та 1 053,79 грн. у зв`язку з тривалим порушенням умов договору про надання траншу від 23.08.2008 року.

ФОП ОСОБА_3 звернувся до АТ «ПроКредит Банк» 16.07.2019, 18.09.2019, 15.11.2019, 12.12.2019 з листами-пропозицією забезпечити сплату заборгованості за кредитом по Рамковій угоді № 1698 від 30.12.2003 року та кредитному договору № 1.33908/1698 від 22.08.2007 року шляхом відчуження нерухомого майна в с. Романків Обухівського району Київської області та в м. Біла Церква Київської області, що належить ФОП ОСОБА_3 і знаходиться в іпотеці у АТ «ПроКредит Банк».

У відповідь на звернення ФОП ОСОБА_3 від 18.09.2019 АТ «ПроКредит Банк» листом від 22.10.2019 року повідомило ФОП ОСОБА_3 , що банк не заперечуватиме проти дострокового погашення заборгованості ФОП ОСОБА_3 перед АТ «ПроКредит Банк» за рахунок продажу майна, що забезпечує виконання кредитних договорів, які укладені на підставі рамкової угоди № 1698 від 30.12.2003 за умови, що процедура продажу такого майна, вартість майна (ціна продажу), будуть окремо погоджені з банком у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збиткі, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 2 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Посилання позивача на те, що договір поруки повинен бути визнаний припиненим, в силу ч. 2 ст. 559 ЦК України, судом не приймаються до уваги за наступних підстав.

З матеріалів справи установлено, що з липня 2019 року позичальник перестав виконувати взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим 02.09.2019 року АТ «ПроКредит Банк» звернулось до ФОП ОСОБА_3 з вимогою про повне дострокове погашення кредиту в розмірі 181 051,68 доларів США та 1 053,79 грн. у зв`язку з тривалим порушенням умов договору про надання траншу від 23.08.2008 року.

ФОП ОСОБА_3 звертався до АТ «ПроКредит Банк» з листами-пропозицією забезпечити сплату заборгованості за кредитом по Рамковій угоді № 1698 від 30.12.2003 року та кредитному договору № 1.33908/1698 від 22.08.2007 за рахунок продажу майна, що перебуває в іпотеці в банку та забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором, на що АТ «ПроКредит Банк» листом від 22.10.2019 року повідомило ФОП ОСОБА_3 , що банк не заперечуватиме проти дострокового погашення заборгованості ФОП ОСОБА_3 перед АТ «ПроКредит Банк» за рахунок продажу майна, що забезпечує виконання кредитних договорів, які укладені на підставі рамкової угоди № 1698 від 30.12.2003 за умови, що процедура продажу такого майна, вартість майна (ціна продажу), будуть окремо погоджені з банком у письмовій формі.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ФОП ОСОБА_3 вчинив будь-які дії для узгодження з банком даного питання, а тому в даному випадку не підлягають застосуванню до даних правовідносин положення ч. 2 ст. 559 ЦК України.

Отже, з огляду на підстави відмови суду у задоволенні вказаних позовних вимог, суд вважає доводи позивача безпідставними та такими що невідповідають нормам матеріального права. Доводи сторони відповідача з огляду на вказане також оцінюються судом відповідним чином.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 559, 1052 ЦК України, ст.ст. 76-83, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ПроКредитБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя : І.В.П`ятничук