РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 серпня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лященка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі судовихз асідань Володимир-Волинського міського суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП). Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач 10 серпня 2019 року о 14 год 35 хв на автодорозі поблизу с. Мокрець Турійського району Волинської області, керуючи автомобілем CHERI TIGGO, номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи обгін, не впевнившись, що це не створить небезпеку зустрічним транспортним засобам, здійснив зіткнення з автомобілем Opel Vivaro, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .

Постановою Володимир-Волинського міського суду від 20.08.2019 р. по справі № 154/2442/19 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Також у постанові зазначено, що відповідач визнав повністю свою вину у скоєному.

Позивач зазначає, що у результаті зіткнення було пошкоджено належний йому автомобіль Opel Vivaro. Згідно висновку про вартість матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 134697,38 грн. У висновку експерта зазначено результати дослідження, а саме, що ринкова вартість пошкодженого автомобіля на дату оцінки (до моменту ДТП) становить 213745,00 грн. Ринкова вартість автомобіля рівна вартості матеріального збитку.

Автомобілі позивача та відповідача застраховані у порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України, так як відповідач є учасником антитерористичної операції та має пільги щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Моторне (транспортне) бюро України прийняло рішення та виплатило позивачу відшкодування шкоди в розмірі 100000 грн. Даний ліміт відповідальності щодо матеріальних збитків на дату настання події обмежувався сумою 100000 грн. Проте непокритою залишилася матеріальна шкода в сумі 34697,38 грн. Різниця між фактично відшкодованими позивачу збитками та витратами, які необхідно понести для здійснення ремонту належного йому автомобіля (за цінами за запчастини та ремонтні роботи) становить 134697,38 грн (вартість відновлювального ремонту) - 100000 грн (сума отриманого страхового відшкодування) = 34697,38 грн. За оцінку КТЗ (визначення вартості матеріального збитку) з виїздом до місця огляду Opel Vivaro, номерний знак НОМЕР_2 позивач сплатив суб`єкту оціночної діяльності ФОПу ОСОБА_3 2000 грн, що підтверджується рахунком від 02.09.2019 року та Актом виконаних робіт (наданих послуг) від 02.09.2019 року.

Зазначає, що згідно ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказує, що він звернувся до відповідача з метою мирного врегулювання спору з проханням відшкодувати непокриту МТСБУ заподіяну шкоду в розмірі 34697,38 грн. Однак відповідач на це ніяк не відреагував.

Крім цього, протиправними діями відповідача завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті позивача, негативні спогади, переживання, насторога, тривога.

У зв`язку із душевними стражданнями, нервовим стресом, порушенням ритму звичного життя та нормальних життєвих зв`яків, що призвело до погіршення здоров`я, позивач вважає, що в результаті ДТП йому завдано моральну шкоду, котру він оцінює в розмірі 15000 грн.

Відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдану майнову та моральну шкоду, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь 36697,38 грн. відкшодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 15000 грн. моральної шкоди , судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою судді від 01.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання з розглядом справи по суті призначено на 13.07.2020 року, яке через неявку відповідача відкладалося на 14.082.2020 року.

Представник позивача Якименко З.С. в судове засідання не з`явилась подала письмову заяву, згідно якої позов просила задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи .

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштові повідомлення, однак не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив.

У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до роз"яснень, які викладені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Володимир-Волинського міського суду від 20.08.2019 р. підтверджується, що відповівдач ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема, із постанови суду встановлено, що відповідач ОСОБА_2 10 серпня 2019 року о 14 год 35 хв на автодорозі поблизу с. Мокрець Турійського району Волинської області, керуючи автомобілем CHERI TIGGO, номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи обгін, не впевнившись, що це не створить небезпеку зустрічним транспортним засобам, здійснив зіткнення з автомобілем Opel Vivaro, номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 .

Із постанови суду, повідомлення про дорожньо-транспоту пригоду, протоколу огляду транспортного засобу вбачається, що внаслідок порушення 10.08.2019 року ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль Opel Vivaro номерний знак НОМЕР_2 , котрим керував позивач ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження.

Судом встановлено, що згідно висновку про вартість матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 134697,38 грн. У висновку експерта зазначено результати дослідження, а саме, що ринкова вартість пошкодженого автомобіля на дату оцінки (до моменту ДТП) становить 213745,00 грн. Ринкова вартість автомобіля рівна вартості матеріального збитку.

Моторне (транспортне) бюро України прийняло рішення та виплатило позивачу відшкодування шкоди в розмірі 100000 грн. Даний ліміт відповідальності щодо матеріальних збитків на дату настання події обмежувався сумою 100000 грн. Проте непокритою залишилася матеріальна шкода в сумі 34697,38 грн. Різниця між фактично відшкодованими позивачу збитками та витратами, які необхідно понести для здійснення ремонту належного йому автомобіля (за цінами за запчастини та ремонтні роботи) становить 134697,38 грн (вартість відновлювального ремонту) - 100000 грн (сума отриманого страхового відшкодування) = 34697,38 грн. За оцінку КТЗ (визначення вартості матеріального збитку) з виїздом до місця огляду Opel Vivaro номерний знак НОМЕР_2 позивач сплатив суб`єкту оціночної діяльності ФОПу ОСОБА_3 2000 грн, що підтверджується рахунком від 02.09.2019 року та Актом виконаних робіт (наданих послуг) від 02.09.2019 року.

Згідно з ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала майнову шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Беручи до уваги, що відповідач заподіяв позивачу майнову шкоду, котра з урахуванням страхового відшкодування становить 34697,38 грн., то дана шкода підлягає стягненню з нього в користь позивача.

Разом з тим, відповідно до ст.23 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яка, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із з ушкодженням здоров`я.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд погоджується та враховує, що внаслідок описаного правопорушення з вини відповідача позивач пережив фізичний біль та душевні страждання, які проявилися у тривалій втраті нормальних життєвих зв`язків, він змушений був відчувати незручності у пошуках транспорту для доїзду до місця роботи, через відсутність транспорту мусив відмінити ряд запланованих справ. При цьому, суд бере до уваги ступінь вини відповідача у завданій моральній шкоді позивачу.

Керуючись принципами розумності і справедливості, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути 5000 грн. моральної шкоди, а відтак в частині стягнення з відповідача решти 10000 гривень слід відмовити.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ч.4 вказаної статті передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

У ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У матеріалах справи міститься договір № 02/20 від 11.02.2020 р. про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Якименко З.С. та позивачем ОСОБА_1 , в якому адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правову допомогу, а саме: представництво інтересів у даній справі та захист інтересів клієнта у якості його представника.

На підтвердження понесених позивачем витрат складено Акти від 25.02.2020 р. та від 12.08.2020 р. приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги з детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Якименко З.С. та здійснених витрат, необхідних для надання професійної правової допомоги у зв`язку з участю у даній цивільній справі. За даними описами витрат - вартість наданих послуг склала 7000 грн. Окрім цього, представником позивача надано копії квитанцій до прибуткових касових ордерів на загальну суму 7000 грн., виданих адвокатом Якименко З.С. на вказану суму, що свідчить про фактичну сплату ОСОБА_1 вказаної суми коштів.

Суд вважає, що понесені позивачем витрати у зв`язку з пред`явленням позову та розглядом справи в суді, є обгрунтованими, та підтверджені матеріалами справи.

Враховуючи викладене, понесені позивачем витрати на правничу допомогу при розгляді даної справи підлягають відшкодуванню відповідачем на загальну суму 7000 грн.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп. гривень.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 36697 (тридцять шість тисяч шістсот дев`яносто сім) гривень 38 копійок відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 7000 (сім тисяч ) гривень понесених позивачем витрат на правничу допомогу при розгляді даної справи.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 840 грн 80 коп судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

У іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду невідомий, АДРЕСА_2.

Головуючий:/-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко