ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/807/2305/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Полякова О.З.

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, третя особа: Запорізька обласна організація профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення про стягнення невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до КП «Облводоканал» ЗОР, третя особа: Запорізька обласна організація профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення про стягнення невиплаченої заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 01.09.2003 р. по 12.02.2018 р. вона працювала на посаді начальника відділу кадрів. 12.02.2018 року Наказом № 09 к позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу кадрів КП «Облводоканал» ЗОР на підставі п. 1ст. 36 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою позивача, копія якої долучена до матеріалів справи.

Окрім цього, позивач зазначає, що починаючи із січня 2017 року та по 12.02.2018 року, КП «Облводоканал» ЗОР порушувало законодавство про працю, що призвело до недорахування та недоплати за вищевказаний період заробітної плати.

Відповідач, в період з 01.01.2017 року по 12.02.2018 року, в порушення ч. 2 ст. 97 КЗпП України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оплату праці», ч. 1-2 ст. 5, ч. 3 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про колективні договори і угоди», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», п. 3.1.2., Додатку 2 п. 3.1.4. Галузевої угоди, укладеної між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Об`єднанням організацій роботодавців „Всеукраїнська конфедерація роботодавців житлово-комунальної галузі України та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2017-2018 рр. (далі Галузева угода 2017-2018рр.), що зареєстрована Мінсоцполітики 31.01.2017 року за № 7, проводив нарахування позивачу заробітної плати з використанням занижених коефіцієнтів та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який втратив чинність.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено: установити у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2017 року 1600,00 гривень, з 1 травня 1684,00 гривні, з 1 грудня 1762,00 гривні.

Але, всупереч цим вимогам, при нарахуванні заробітної плати позивачу, відповідач в період з 1 травня 2017 року по 12 лютого 2018 року використовував суму розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1600,00 грн. без врахування змін.

Крім того, була укладена Галузева угода 2017- 2018 рр., що зареєстрована Мінсоцполітики 31.01.2017 року за № 7.

Пунктом 3.1.4. Галузевої угоди 2017 2018 рр. встановлено: «Сторони встановлюють такі мінімальні обов`язкові гарантії в оплаті та нормуванні праці у сфері житлово-комунального господарства: коефіцієнти співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника I розряду (місячної тарифної ставки) за видами робіт та окремими професіями до встановленої Галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника I розряду згідно з Додатком 2 до цієї Угоди», у якому (Додатку 2 Угоди) коефіцієнт співвідношення за видом роботи «експлуатація та обслуговування обладнання систем водозабезпечення та водовідведення» становить 1,5.

Відповідач, в свою чергу, використав при розрахунку заробітної плати позивачу коефіцієнт співвідношення за видом роботи „експлуатація та обслуговування обладнання систем водозабезпечення та водовідведення коефіцієнт 1,35 відповідно до Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об`єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі "Федерація роботодавців ЖКГ України" та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013 - 2015 роки (далі Галузева угода 2013 2015рр.), яка зареєстрована Міністерством соціальної політики України від 04.10.2013 N 26 та яка втратила чинність від 10.01.2017р.

28 грудня 2016 року на зборах трудового колективу КП «Облводоканал» ЗОР був укладений Колективний договір 2017-2018рр., який набуває чинності з 01.01.2017 року.

Позивачу, як начальнику відділу кадрів, КП «Облводоканал» ЗОР, у даному Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. встановлено коефіцієнт співвідношень до мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва у розмірі 2,5.

Натомість, абзацом першим п.3.4 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. передбачено, що мінімальний гарантований розмір тарифної ставки робітника 1-го розряду встановлюється не нижче розміру, встановленого Галузевою угодою, згідно розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством з дотриманням умов Галузевої угоди.

Таким чином, згідно з нормами чинного законодавства формула розрахунку посадового окладу начальника відділу кадрів повинна містити такі складові елементи: прожитковий мінімум для працездатних осіб * 1,2 * 1,5 * 2,5.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем зазначається, що відповідач порушував норми чинного законодавства України, що призвело до заниження розміру заробітної плати позивача за спірний період. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути на її користь недоотриману заробітну плату за період з 01.01.2017 року по 12.02.2018 року у розмірі 13 077,24 гривень.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, стягнути із КП «Облводоканал» ЗОР невиплачену заробітну плату за період з 01.01.2017 року по 12.02.2018 року у розмірі 13 077,24 гривень.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати за період з 01.01.2017 року по 12.02.2018 року у розмірі 13 077 гривень 24 копійки.

Стягнуто з Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради в дохід держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимоги відмовити в повному обсязі.

Позивач скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу. Зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги, викладені в ній, не відповідають чинному законодавству України. З цих підстав просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.09.2003 року Наказом № 133к позивача ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу кадрів у КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради. 12.02.2018 року Наказом № 09 к позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу кадрів КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради на підставі п. 1ст. 36 КЗпП України.

28 грудня 2016 року зборами трудового колективу КП «Облводоканал» ЗОР було укладено Колективний договір 2017-2018 рр.( т. 1 а.с.24-31)

Крім того, була укладена Галузева угода 2017 2018 рр., що зареєстрована Мінсоцполітики 31.01.2017 року за № 7.

Проаналізувавши матеріали, які є доказами по даній справі, суд встановив, що розмір посадового окладу позивача повинен бути розрахований згідно наступного розрахунку: розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з урахуванням змін (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»), помножити на «1,2» (коефіцієнт, передбачений п.3.1.2. Галузевої угоди 2017 2018рр.) помножити на «1,5» (коефіцієнт співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника I розряду за видами робіт та окремими професіями (експлуатація та обслуговування обладнання систем водозабезпечення та водовідведення), передбачений Додатком 2 п.3.1.4. Галузевої угоди 2017 2018рр.,) помножити на «2,5» (коефіцієнт співвідношення розміру мінімального місячного посадового окладу начальника відділу кадрів до мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду основного виробництва), який передбачений у Дродатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. Тобто, даний розрахунок має такий вигляд: прожитковий мінімум для працездатних осіб з урахуванням змін * 1,2 * 1,5 * 2,5 = розмір посадового окладу позивача.

З огляду на те, що структура розрахунку нарахування розміру посадового окладу та суми невиплаченої позивачу заробітної плати загалом, на який посилається позивач та наводить у Додатку до позовної заяви, а також структура розрахунку, який використовує відповідач, при нарахуванні позивачу заробітної плати, є однаковими і єдиною відмінністю у них є різні розміри коефіцієнтів та прожиткового мінімуму, то, суд робить висновок, що подана позивачем у позові структура розрахунку невиплаченої заробітної плати є такою, що не суперечить структурі розрахунку нарахування заробітної плати працівникам КП «Облводоканал» ЗОР. Щодо складових розміру посадового окладу позивача суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» вказано: установити у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2017 року 1600,00 гривень, з 1 травня 2017 року 1684,00 гривні, з 1 грудня 2017 року по лютий 2018 р. 1762,00 гривні. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» вказано: установити у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2018 року по лютий 2018 рік 1762,00 гривні.

Відповідно до п.3.1.2. Галузевої угоди 2017 2018рр.: «Сторони встановлюють такі мінімальні обов`язкові гарантії в оплаті та нормуванні праці у сфері житлово-комунального господарства: мінімальну тарифну ставку (оклад) за просту некваліфіковану працю у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а мінімальну тарифну ставку робітника I розряду в розмірі не менше 120 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб», що у кратності з відсоткового співвідношення можна перевести як коефіцієнт у розмірі 1,2.

Керуючись п.3.1.2. Галузевої угоди 2017-2018рр. та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», розраховується: мінімальна тарифна ставка робітника 1 розряду з січня по квітень 2017р., розмір якої становить 1920,00 грн. (1600,00грн. х 1,2 = 1920,00 грн.); мінімальна тарифна ставка робітника 1 розряду з травня по листопад 2017р., розмір якої становить 2020,80 грн. (1684,00 грн. х 1,2 = 2020,80 грн.), мінімальна тарифна ставка робітника 1 розряду з грудня 2017р. по лютий 2018р., розмір якої становить 2114,40 грн. (1762,00 грн. х 1,2 = 2114,40 грн.).

Згідно п.3.1.4. Галузевої угоди 2017-2018рр.: «Сторони встановлюють такі мінімальні обов`язкові гарантії в оплаті та нормуванні праці у сфері житлово-комунального господарства: коефіцієнти співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника I розряду (місячної тарифної ставки) за видами робіт та окремими професіями до встановленої Галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника I розряду згідно з Додатком 2 до цієї Угоди», у якому (Додатку 2 Угоди) коефіцієнт співвідношення за видом роботи «експлуатація та обслуговування обладнання систем водозабезпечення та водовідведення» становить 1,5.

Керуючись п.3.1.4. та Додатком 2 Галузевої угоди 2017-2018рр., а також згідно мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду у розмірі 1920,00 грн. з січня по квітень 2017р., 2020,80 грн. з травня по листопад 2017р. та 2114,40 грн. з грудня 2017р. по лютий 2018р., розраховується мінімальна тарифна ставка робітника першого розряду основного виробництва за основною професією та видом роботи «експлуатація та обслуговування обладнання систем водозабезпечення та водовідведення», що є сферою господарської діяльності КП «Облводоканал» ЗОР:

1920,00 грн. х 1,5 = 2880,00 грн. це тарифна ставка робітника 1 розряду основного виробництва, яка повинна бути встановлена у Примітці Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. та застосовуватися з січня по квітень 2017р. згідно вищезазначених вимог Галузевої угоди 2017-2018рр.;

2020,80 грн. х 1,5 = 3031,20 грн. це тарифна ставка робітника 1 розряду основного виробництва, яка повинна бути встановлена у Примітці Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. та застосовуватися з травня по листопад 2017р. згідно вищезазначених вимог Галузевої угоди 2017-2018рр.;

2114,40 грн. х 1,5 = 3171,60 грн. це тарифна ставка робітника 1 розряду основного виробництва, яка повинна бути встановлена у Примітці Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. та застосовуватися з грудня 2017р. по лютий 2018р. згідно вищезазначених вимог Галузевої угоди 2017-2018рр.

Однак, всупереч вищезазначеним положенням законодавства у примітці Додатку 8 до розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. КП «Облводоканал» ЗОР встановив мінімальну тарифну ставку робітника першого розряду основного виробництва у розмірі 2592,00 грн., що вирахуваний згідно такого розрахунку: 1600,00 грн. х 1,2 х 1,35 = 2592,00грн., де:

1600,00 грн. - це прожитковий мінімум, встановлений з січня по квітень 2017р. для працездатних осіб, але у зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму, що становив з травня по листопад 2017р. 1684,00 грн. та становив з грудня 2017р. по лютий 2018р. 1762,00грн., перерахунок розміру мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва відповідач не проводив, що у результаті призвело до суттєвого заниження розміру заробітної плати позивача;

1,2 - це коефіцієнт згідно з п.3.1.2. Галузевої угоди 2017-2018рр.;

1,35 - це коефіцієнт згідно з Додатком 2 п.3.1.3. Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об`єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі "Федерація роботодавців ЖКГ України" та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013 - 2015 роки, яка зареєстрована Міністерством соціальної політики України від 04.10.2013 N 26 та яка втратила чинність від 10.01.2017р. на підставі абзацу першому п.8.1.10. Галузевої угоди 2017-2018рр. Але всупереч того, що Галузева угода 2013-2015рр., у Додатку 2 п.3.1.3. якої передбачено коефіцієнт 1,35, втратила чинність від 10.01.2017р., а також у зв`язку з тим, що набрала чинності з 10.01.2017р. нова Галузева угода 2017 2018рр, у Додатку 2 п.3.1.4. якої передбачено коефіцієнт 1,5, КП «Облводоканал» ЗОР не вніс дані зміни до Колективного договору 2017-2018рр. та не проводив перерахунок розміру мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва, що у результаті призвело до суттєвого заниження розміру заробітної плати позивача.

Про те, що не всі умови Колективного договору 2017-2018рр. відповідають вимогам чинного законодавства України, зокрема у т.ч. Галузевої та Територіальної угод, міститься і в офіційному листі голови Запорізької обласної організації Профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення (далі Облпрофспілка) від 20.11.2017р. № 201. Даним листом Облпрофспілки, повідомлено, що Колективний договір 2017-2018рр. потребує терміново внесення змін до нього, зокрема щодо збільшення розміру тарифної ставки робітника 1 розряду основного виробництва у зв`язку із збільшенням протягом поточного 2017 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також потребує терміново внесення змін до нього (Колективного договору) щодо збільшення розміру коефіцієнта за видами робіт (у Колективному договорі 2017-2018рр. при розрахунку посадового окладу зазначено коефіцієнт 1,35, який застосовує відповідач, а згідно Галузевої та Територіальної угод треба застосовувати коефіцієнт 1,5).

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що формула, за якою розраховується заробітна плата позивача виглядає так: прожитковий мінімум для працездатних осіб (зі змінами) * 1,2 * 1,5 * 2,5 = розмір посадового окладу позивача.

Відповідач, в свою чергу, розрахував заробітну плату позивачу наступним чином: прожитковий мінімум для працездатних осіб (без змін)* 1,2 * 1,35 *2,5 = розмір посадового окладу позивача.

Вищезазначена формула розрахунку посадового окладу відповідачем, що встановлена з порушенням вимог чинного законодавства, призвела до суттєвого заниження розміру заробітної плати позивача з 01.01.2017р. по 12.02.2018р., а тому у КП «Облводоканал» ЗОР перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 13077,24 грн. (тринадцять тисяч сімдесят сім гривень 24 копійки).

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано суду першої інстанції належних, допустимих та достатніх доказів на спростування доводів позивача, не надано розрахунку заробітної плати,яким КП «Облводоканал» керувався при розрахунку та виплаті позивачу заробітної плати, а доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та викладені у запереченні на відповідь на відзив на позов, на переконання суду є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої заробітної плати в сумі 13077,24 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

При вищевикладених обставинах, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку він та його представники вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача КП "Облводоканал" ЗОР, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач КП "Облводоканал" ЗОР та його представники не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що лист голови Запорізької обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення № 201 від 20.11.2017 року не має жодного значення у цій справі.

Проте колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ст. 9 ЗУ "Про колективні договори і угоди" положення генеральної, галузевої (міжгалузевої) територіальних угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду.

Галузеву угоду підписано сторонами соціального діалогу, в тому числі Всеукраїнською галузевою профспілкою, до складу якої входить первинна профспілкова організація підприємства, тобто перебуває у сфері впливу сторони, яка підписала угоду. Тому, ця угода вже стає обов`язковою для виконання сторонами соціального діалогу на рівні підприємства.

Той власник або уповноважений ним орган, який ухилявся чи з інших причин не брав участі у розробці галузевої угоди, не може це розцінювати як підставу чи аргумент не виконувати вимоги ст. 97 КЗпП України, ст. 15 ЗУ "Про оплату праці" та умови галузевої угоди.

У ст. 17 ЗУ "Про оплату праці" встановлено, що для працівників підприємств…умови оплати праці встановлюються в колективному договорі з дотриманням гарантій, визначених угодами тих галузей, до яких ці підприємства належать за характером виробництва, та в актах чинного законодавства.

Віднесення підприємства до певних гарантій базується на галузевому принципі, а не на участі роботодавця у підписанні угоди.

Галузеві угоди є обов`язковими для всіх власників та уповноважених ними органів незалежно від того, брали вони безпосередньо участь в переговорах з укладення галузевих угод, чи ні.

При вищевикладених обставинах, небажання відповідача КП "Облводоканал" ЗОР до травня 2018 року вносити будь-які зміни до колективного договору чи наявність інших причин: наявність будь-яких кримінальних проваджень чи арештів на рахунках відповідача у певний період тощо, не звільняє останнього від виконання вимог ст. 97 КЗпП України, ст. 15 ЗУ "Про оплату праці" та умов вищезазначеної галузевої угоди, яка діє безпосередньо та є обов`язковою для відповідача на 2017 -2018 роки при вищевикладених встановлених судом фактичних обставинах.

Також безпідставними є посилання на те, що судом першої інстанції не була врахована судова практика у цій категорії справ.

Навпаки,з матеріалів справи вбачається, що в 2019 році судами розглядалися аналогічні справи за позовами працівників КП «Водоканал» та позови були задоволені зі стягненням з відповідача не отриманої заробітної плати ( а.с.58-89). Зазначені рішення набули чинності та у відкритті касаційного провадження Верховним Судом було відмовлено.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2020 рокупо цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2020 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: О.З. Поляков

С.В. Кухар