2/465/1137/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10.09.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Марків Ю.С.,

при секретарі Волкову Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд,-

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, вона є основним квартиронаймачем двохкімнатної кварити АДРЕСА_1 з 15 липня 2003 року, на підставі розпорядження Франківської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №886 від 15.07.2003 року. ОСОБА_2 - біологічний батько позивача, не проживає в житловому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1 з 2015 року. ОСОБА_2 є колишнім чоловіком її матері - ОСОБА_3 . Також зазначає, що відповідач не проживає в даній квартирі, не приймає участі у спільному побуті, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей його в квартирі немає і взагалі квартирою він не цікавиться; комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих в квартирі осіб. Окрім цього, оскільки, відповідач за вищевказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, і які їй доводиться оплачувати. Також, через те, що відповідач зареєстрований в даній квартирі, позивач не може оформити субсидію. Зазначає, що перешкод в користуванні житловим приміщенням ні вона, ні члени її сім`ї відповідачу не чинили. Вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад чотири роки без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, а тому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечує, покладається на розсуд суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечує, покладається на розсуд суду.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу, постановивши по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 329 від 13.02.2019, в квартирі за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано 7 (семеро) осіб, в тому числі ОСОБА_1 як основний квартиронаймач, а також її батько - ОСОБА_2 .

Актами від 09.10.2015 року, 10.11.2016 року, 22.11.2018 року, 12.02.2019 року, 10.05.2019 року, 10.10.2019 року та 14.01.2020 року, затвердженими директором ЛКП «Південне» встановлено, що ОСОБА_2 дійсно не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 2015 року.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 28.05.1998 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28 травня 1998 року зроблено запис №243.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 2015 року та за вказаною адресою не появляється.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до змісту норм ст. ст. 1,6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 відсутній за місцем своєї реєстрації з 2015 року, не проживає понад встановлені строки в житловому приміщенні, в якому позивач є основним квартиронаймачем, судом не встановлено домовленості між ним і основним квартиронаймачем житла щодо порядку користування квартирою і залишаючись зареєстрованому у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні його законних прав, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 11, 141, 209, 214, 217, 218, 223, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Марків Ю.С.