Справа № 159/3173/20
Провадження № 2/159/886/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного (усного) провадження в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у частці від усіх видів заробітку (доходу),

в с т а н о в и в:

Позивач 02.07.20 р. подала до суду вказаний вище позов. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1/4 частині від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.20 р., та продовжуючи до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 11.11.05 р. по даний час. На розгляді у Ковельському міськрайсуді Волинської області є справа про розірвання шлюбу сторін. За час шлюбу у сторін народились вказані вище спільні діти. Так як подружнє життя сторін поступово погіршувалось, то вони почали проживати окремо. Спільні неповнолітні діти сторін на даний час проживають разом з нею, перебувають на її утриманні. Вона працює та має невеликий доход, що утруднює самостійне забезпечення та утримання цих дітей. Відповідач же має намір реалізовувати утримання ним цих дітей за судовим рішенням. Просить позов задовольнити.

За ухвалою суду від 02.09.20 р. відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідача про суть такої ухвали та позову повідомлено у встановленому законом порядку відповідно до положень ст. 128 ЦПК України відповідно до повідомлення У ДМС від 14.07.20 р., так як згідно з паспортом, відповідач зареєструвався за адресою певного місця проживання лише 06.08.20 р..

Крім того копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами відповідачем отримано у судовому засіданні.

За станом на 02.10.20 р. відповідачем не подано до суду відзиву на позову заяву та останній у судовому засіданні заявив про відсутність у нього наміру подачі такого.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що, в дійсності, він проживає у Івано Франківській області, на даний час не працює, однак, має намір працевлаштування чи реалізації діяльності як ФОП, тому будь - яких заперечень проти доводів та суті заявленого позову не має.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення, з врахуванням, однак, того, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Однак зазначення позивачем у прохальній частині своєї позовної заяви про присудження стягнення аліментів з 01.07.20 р. позовною вимогою (частиною) не є, це питання врегульоване ч. 1 ст. 191 СК України окремо, тому суд позовні вимоги задовольняє у повному обсязі, але це питання- вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, а не так, як про це просить позивач з 01.07.20 р..

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.11.05 р. по даний час, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 11.11.05 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області.

Згідно з копіями свідоцтв про народження двох вказаних вище неповнолітніх дітей сторін, вище зазначені спільні неповнолітні діти сторін народжені за час шлюбу сторін.

Відповідно до копії паспорта позивача серії НОМЕР_1 , вона проживає у АДРЕСА_1 .

А відповідно до довідки № 982 від 01.12.20 р., виданої РЖКП № 1 (м. Ковель Волинської області) за вказаною вище адресою спільно з позивачем проживають вказані вище спільні неповнолітні діти сторін.

Таким чином позивачеві належить право вимоги за розглядуваним позовом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 р., що ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.91 р. та набула чинності для України 27.09.91 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, про що свідчить поданий до суду позов, тому кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з дітьми, однак, він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дітьми, проти чого він не заперечив у судовому засіданні.

Таким чином позовні вимоги стосовно присудження на користь позивача аліментів є обґрунтованими та суд визнає їх підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності із ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Даних про те, що відповідач працює та має сталий доход, а також про розмір такого доходу - позивачем суду не надано.

Однак з огляду на те, що відповідач є працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування не надано, дані про інших утриманців у розпорядженні суду відсутні, він позов визнає у повному обсязі попри те, що не працює, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сторін у частці від свого доходу у розмірі, про який просить позивач.

Зокрема відповідач будь - якого письмового заперечення проти позову до суду не подав.

Із сукупності оцінених судом доказів є підстави для висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання вказаних вище двох неповнолітніх дітей та зобов`язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати їх.

При цьому суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору за Законом, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн, 80 коп..

За ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

А тому, з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаних вище спільних неповнолітніх дітей сторін у частці від доходу відповідача у розмірі, що заявлений позивачем, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вимог ст. 183 СК України (ј частка на утримання дочки + ј частка на утримання сина = Ѕ частка всіх видів доходу (заробітку)).

З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 223, 263 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 183, ч. 1 ст. 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (стосовно кожного з цих дітей), починаючи з 02.07.20 р., та продовжуючи до досягнення найстаршою за віком дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , на доход держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн, 80 коп..

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,і. н. НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , прож. за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_3 .

Головуючий:І. М. Логвинюк