Справа № 694/869/20
провадження № 2/694/341/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

21.09.2020 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сакун Д.І.,

за участю секретаря судових засідань Матвієнко А. А.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Служби у справах дітей Звенигородської районної державної адміністрації (м. Звенигородка Черкаської області, пр-т. Шевченка, 68, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Звенигородський районний відділ відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (м. Звенигородка Черкаської області , пров. Погорілого, 1, ), про визнання батьківства,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: визнати його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області та внести зміни в актовий запис про народження № 40 від 21.03.2012 - в відомостях про батька зазначити батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Токмак Запорізької області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з травня 2011р. він проживав з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в м. Звенигородка. Під час спільного проживання у них народилася дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син з народження проживав з ними та визнавав їх батьками. ОСОБА_3 сама реєструвала дитину і у свідоцтві про народження дитини запис про батька був зроблений за вказівкою матері і прізвище сина вказала « ОСОБА_5 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла. Дитина і по сьогоднішній день проживає і знаходиться на повному його утриманні, проте, оскільки він не вказаний у свідоцтві про народження в якості батька, вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Відповідачем було подано заяву, в якій він зазначив, що позов підтримує та просить задоволити.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 15 липня 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. (головуюча суддя ОСОБА_10 )

Рішенням Вищої ради правосуддя № 2446/0/15-20 від 25.08.2020 року суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_10 звільнено та 07.09.2020 року було відраховано зі штату Звенигородського районного суду Черкаської області.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить розглядати справу за її відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні позовних вимог поклався на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.03.2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані : батько- ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_3 (а.с. 7 )

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02 червня 2020 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8 )

Як вбачається з акта депутата Звенигородської міської ради від 10.06.2020 року ОСОБА_1 з самого дитинства опікувався сином, доглядав його, забезпечував всим необхідним . З листопада 2019 року по даний час син проживає з батьком ОСОБА_1 (а.с. 9 )

Відповідно до довідки ЗДО ясла-садок від 23.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно приймав участь у вихованні свого сина ОСОБА_2 (а.с.10 )

Відповідно до довідки Звенигородської ЗОШ №2 від 23.06.2020 року вбачається, що _ ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , вони проживають разом, батько бере активну участь у вихованні дитини (а.с. 11 )

З акту обстеження житлових умов від 11.06.2020 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_2 разом зі своїм батьком ОСОБА_1 для дитини створені всі умови для гармонійного розвитку (а.с. 12 ).

Свідок ОСОБА_8 вказала, що є племінницею померлої ОСОБА_3 , яка на протязі останніх 8 років проживала з ОСОБА_1 і вони мали спільну дитину ОСОБА_2 , який вважає ОСОБА_1 своїм батьком і проживає разом з ним з народження і по даний час.

Свідок ОСОБА_9 вказала, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , проживають вони разом, батько бере активну участь у вихованні дитини.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 цієї постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Як вбачається з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до пункту 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відтак суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати суд залишає за позивачем.

Напідставівикладеногокеруючисьст.ст. 1212,1225 ЦК України, ст.ст. 12,81,82,137,141,258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Служби у справах дітей Звенигородської районної державної адміністрації (м. Звенигородка Черкаської області, пр-т. Шевченка, 68, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Звенигородський районний відділ відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (м. Звенигородка Черкаської області , пров. Погорілого, 1, ), про визнання батьківства - задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області.

Внести зміни в актовий запис про народження № 40 від 21.03.2012 а саме:в відомостях про батька зазначити батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Токмак Запорізької області;

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено доЧеркаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резулютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 21.09.2020 року

Суддя Д.І.Сакун