Справа № 333/4956/19
Провадження № 2/333/25/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «ПроКредит Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою суд від 30.09.2019 року було відкрито провадження по цивільній справі за вищевказаним позовом та розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи у судові засідання, призначені на 28.05.2020 року, 19.08.2020 року, 14.09.2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Представник відповідача АТ «ПроКредит Банк» в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про залишення позову без розгляду у за`язку із систематичною неявкою позивача в судові засідання.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленою належним чином про дату та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надала.

Розглянувши матеріали справи, зважаючи на систематичні неявки позивача ОСОБА_1 у судові засідання без поважних причин, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Як зазначено вище, позивач ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходило.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з`являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначалося вище, судом на адресу місця знаходження позивача, яку позивачем вказано у поданій позовній заяві, неодноразово надсилались судові виклики про явку позивача до суду, які відповідно до поштових повідомлень про вручення, були доставлені позивачу. Окрім того, позивач отримував повістки про виклик до суду особисто. Про причину своєї неявки позивач суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, тому суд, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України визнає, що позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Отже, незважаючи на те, що позивач був ініціатором судового процесу, вважаючи, що його права були порушені, в подальшому, під час розгляду справи у суді, свідомо нехтував своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання, не реагуючи вчасно на судові виклики, ходом розгляду справи не цікавився.

Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону. А тому сторона провадження має вжити наявні можливості, щоб дізнаватися про стан провадження, порушеного за його позовом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд, вважає, що позивач втратив інтерес до справи, більш того, позивач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. ст. 43, 44 ЦПК України, не з`являється до суду з неповажних причин, що дає можливість суду залишити позов без розгляду.

Таким чином у зв`язку з тим, що позивач повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, суд вважає за необхідне залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним.

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Разом із тим, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по вищевказаній цивільній справі було задоволено повністю та заборонено вчиняти певні дії, а саме до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №333/4956/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним, зупинити виконавче провадження №61529474 з примусового виконання виконавчого листа №2/311/780/2016 від 16.01.2020 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" заборгованості у розмірі - 282 066,06 грн.; про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" судових витрат у розмірі 8271,72 грн.

Відповідно до ч. 9, ч. 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою.

Відповідно до ч. 11 ст. 158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2020 року, слід скасувати.

Керуючись ст.. 158, ч. 5 ст.223, п.3 ч. 1 ст.257 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що в силу положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2020 року по цивільній справі № 333/4956/20 у вигляді заборони вчиняти певні дії, а саме до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №333/4956/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним, зупинити виконавче провадження №61529474 з примусового виконання виконавчого листа №2/311/780/2016 від 16.01.2020 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" заборгованості у розмірі - 282 066,06 грн.; про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" судових витрат у розмірі 8271,72 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова