Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2175/20 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 69, 70 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/2175/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 серпня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 , звернулась до суду із даним позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та зареєстрований 20.02.2015 ВДРАЦС РС Житомирського МУЮ у Житомирській області за актовим записом № 292, а малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з нею та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.02.2015, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, довіри та поваги, з січня 2020 року сімейні відносини між ними припинені. Примирення вважає неможливим. Відповідач як батько дитини матеріальної допомоги на забезпечення потреб сина не надає, тому вона була змушена звернутись до суду.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 серпня 2020 року позов задоволено. Шлюб, зареєстрований 20 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 292, розірвано. Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на подальше проживання з матір`ю ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4000 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення районного суду в частині стягнення з нього аліментів на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 4000 грн. до 2000 грн. щомісячно.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вважає, що суд не вивчив достатності заробітку відповідача, оскільки доказів позивачем щодо таких обставин подано не було, також він фактично був позбавлений можливості надати будь-які докази, оскільки копію позовної заяви отримав перед початком судового засідання.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення без змін, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду. Зазначає, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, має доход, який дозволяє йому сплачувати аліменти визначені судовим рішенням.

Під час апеляційного розгляду справи відповідач ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу із наведених у ній мотивів, а позивач ОСОБА_1 та її представник заперечили щодо задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга повинна бути відхилена з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно з ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року - 1779 грн, з 1 липня - 1859 грн, з 1 грудня - 1921 грн.

Суд першої інстанції повно з`ясував матеріальний стан відповідача, надав у сукупності оцінку непрямим доказам, які підтверджують систематичне отримання відповідачем значних доходів від господарської діяльності, і зробив правильний висновок про матеріальну спроможність ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 4000грн. на місяць.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Дана справа є малозначною в силу вимог закону (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 серпня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 25 вересня 2020 року