Справа № 202/5248/19
Провадження № 2-о/202/13/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
"06" серпня 2020 року
судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська
Марченко Наталії Юріївни
Статтею 293 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у порядку окремого провадження про оголошення особи померлою проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.
Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків із здійснення правосуддя.
За змістом ч. 1 ст. 35 ЦПК України питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім.
Згідно з ч. 3 ст. 35 ЦПК України суддя, не згодний із рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
Так, при розгляді Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська в порядку окремого провадження цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Індустріальний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про оголошення особи померлою більшістю голосів вирішено відмовити у залученні до участі у справі як правонаступника заявниці ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 після відкриття провадження у справі, її спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 та закрити провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України.
Відмовляючи у залученні ОСОБА_2 до участі у справі як правонаступника заявника, суд виходив з того, що правонаступництво у справах окремого провадження не допускається, а тому провадження у справі слід закрити.
Між тим, я як головуюча суддя по даній справі з таким рішення суду не погоджуюсь і бажаю письмово викласти свою окрему думку.
Так, за змістом статті 293 ЦПК України окреме провадження, в рамках якого, зокрема, розглядаються справи про оголошення фізичної особи померлою, - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно частини 3-4 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Слід відзначити, що розділом IV «Окреме провадження», що регулює порядок розгляду справ окремого провадження, прямо не заборонено допускати під час розгляд таких справ заміну заявника чи заінтересованих осіб.
Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Тобто правонаступництво у цивільному процесі можливе за умови, якщо правовідносини допускають правонаступництво.
Наявність чи відсутність спору у таких правовідносинах, на моє переконання, не впливає на вирішення питання щодо правонаступництва особи.
Отже, вважаю, що цивільне процесуальне законодавство допускає можливість залучення правонаступника особи як у справах позовного, так і окремого провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з заявою про оголошення свого сина ОСОБА_3 померлим, посилаючись на те, що відомості про його місцезнаходження з 2000 року відсутні та оголошення його померлим необхідно їй для зняття його з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 2 серпня 2019 року було відкрито провадження у даній справі.
Згідно зі свідоцтвом про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 року заявник ОСОБА_1 померла.
29 жовтня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі до залучення правонаступника заявника.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 грудня 2019 року провадження у справі було зупинено до залучення правонаступника заявника.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 7 квітня 2020 року провадження у справі було поновлено.
В своїй заяві ОСОБА_2 просить залучити його до участі у справі як правонаступника заявника ОСОБА_1 .
Згідно з матеріалами спадкової справи, яка була витребувана судом у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Яковлевої І.М., у встановлений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 спадкоємець за заповітом, складеним ОСОБА_1 за життя та посвідченим 28 грудня 2016 року приватним нотаріусом Яковлевою І.М.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною першою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Пунктом 7 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Враховуючи, що оголошення ОСОБА_3 померлим необхідно було заявнику для зняття його з реєстрації місця проживання в належній їй квартирі, заявник померла після відкриття провадження у справі, ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної із заявою про прийняття спадщини і не відмовився від неї, вважаю, що є законні підстави для його залучення до участі у справі як правонаступника заявника, оскільки він як спадкоємець ОСОБА_1 вправі підтримувати вимоги щодо оголошення померлою особи, яка зареєстрована в квартирі, що входить до складу спадщини.
Виходячи з наведеного, в даному випадку цивільна справа № 202/5248/19 не підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
На мою думку, ОСОБА_2 слід допустити до участі у справі як правонаступника заявника та продовжити розгляд справи.
Головуюча суддя Н.Ю. Марченко