Справа № 558/296/19
номер провадження 6/558/137/20
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2020 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі головуючого судді Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за поданням державного виконавця Демидівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Колоєзда Івана Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , суд, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Демидівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Колоєзд І.С. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , до виконання рішення суду.

Згідно подання державного виконавця Демидівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Колоєзда І.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання рішення суду, зазначається про те, що на виконанні в Демидівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження № АСВП 59834152 з примусового виконання постанови № 558/296/19 від 10 червня 2019 року, виданої Демидівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави адміністративного штрафу в розмірі 10200,00 гривень.

Державним виконавцем Демидівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Колоєздом І.С. 19 серпня 2019 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого документа. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження та виклик державного виконавця до ОСОБА_1 про необхідність з`явитися у відділ державної виконавчої служби у строк до 27 серпня 2019 року було направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Боржник ОСОБА_1 27 серпня 2019 року з`явився до відділу державної виконавчої служби та у своїй заяві повідомив, що йому відомо, що за ним рахується заборгованість в сумі 11967,90 гривень, яку він зобов`язувався сплатити до кінця вересня 2019 року.

Під час виконання виконавчого документа, державним виконавцем було накладено арешт на майно та грошові кошти боржника; вжито заходів щодо встановлення наявності у боржника рухомого чи нерухомого майна, доходів.

При виїзді 30 серпня та 11 листопада 2019 року за адресою місця проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , майновий стан боржника не вдалось обстежити, у зв`язку з тим, що будинок був зачиненим.

В ході виконання виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення штрафу, всупереч вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 вчиняє дії, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме: на виклики до державного виконавця своєчасно не з`являється, не надає державному виконавцеві, у встановлені ним строки, відомості про майно та доходи.

12 червня 2020 року боржнику ОСОБА_1 по місцю його фактичного проживання було надіслано виклик державного виконавця в якому було його зобов`язано з`явитись до відділу ДВС у строк до 19 червня 2020 року, однак боржник у вищевказаний термін до відділу ДВС не з`явився.

За клопотанням державного виконавця згідно ухвали Демидівського районного суду Рівненської області від 17 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 застосовано привід.

31 липня 2020 року до Демидівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з`явився боржник ОСОБА_1 та усно повідомив державного виконавця, що він погасить всю суму заборгованості, яка за ним рахується по виконавчому провадженню до 20 серпня 2020 року, від написання заяви (пояснень) відмовився, про що було складено відповідний акт державного виконавця. Однак, станом на 15 вересня 2020 року борг не сплатив.

В ході виконання виконавчого провадження було отримано інформацію про те, що ОСОБА_1 за період з часу відкриття виконавчого провадження, неодноразово перетинав державний кордон.

Боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконав, будь-які заходи щодо сплати штрафу не вживає.

Такі дії боржника свідчать про ухилення від виконання рішення суду.

В судове засідання державний виконавець Демидівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Колоєзд І.С. не з`явився, у поданні просив розглянути подання без його участі.

Вивчивши подання, додані до нього матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що у Демидівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває на виконанні виконавче провадження № АСВП 59834152 з примусового виконання постанови № 558/296/19 від 10 червня 2019 року, виданої Демидівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави адміністративного штрафу в розмірі 10200,00 гривень.

Державним виконавцем Демидівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Колоєздом І.С. 19 серпня 2019 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого документа.

З матеріалів виконавчого провадження, що були додані до подання, встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження та виклик державного виконавця про необхідність з`явитися у відділ державної виконавчої служби у строк до 27 серпня 2019 року для подачі декларації та сплати штрафу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату штрафу були надіслані на адресу місця проживання боржника ОСОБА_1 (а.с. 18, 19, 20, 23). Боржнику ОСОБА_1 також надсилалась постанова про арешт майна (а.с. 21, 22).

З письмової заяви ОСОБА_1 від 27 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 з`явився до відділу державної виконавчої служби та повідомив, що йому відомо, що за ним рахується заборгованість в сумі 11967,90 гривень, яку він зобов`язується сплатити до кінця вересня 2019 року (а.с. 26). Проте, у вказаний строк борг не сплатив.

В ході виконання рішення суду державним виконавцем вчинялися дії для виявлення у ОСОБА_1 рухомого чи нерухомого майна, заробітку (доходу) (а.с. 29, 30, 31, 32, 34, 47, 48, 49).

При виїзді 30 серпня та 11 листопада 2019 року за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , майновий стан боржника не вдалось обстежити, у зв`язку з тим, що будинок був зачиненим (а.с. 27, 33).

12 червня 2020 року боржнику ОСОБА_1 по місцю його фактичного проживання було надіслано виклик державного виконавця в якому було його зобов`язано з`явитись до відділу ДВС у строк до 19 червня 2020 року (а.с. 40). Однак боржник у вищевказаний термін до відділу ДВС не з`явився.

З матеріалів справи встановлено, що за поданням державного виконавця, згідно ухвали Демидівського районного суду Рівненської області від 17 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 було застосовано привід (а.с. 44-45).

Згідно акта державного виконавця від 31 липня 2020 року боржник ОСОБА_1 з`явився до Демидівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та усно повідомив державного виконавця, що він сплатить всю суму заборгованості, яка за ним рахується по виконавчому провадженню до 20 серпня 2020 року, від написання заяви (пояснень) відмовився (а.с. 42). Проте, ОСОБА_1 борг не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В силу вимог ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання фізичними особами на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом, і це дає законні підстави та право прийняти до боржника додаткові заходи примусового виконання рішення суду.

Ст. 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Дослідженими матеріалами виконавчого провадження встановлено, що про наявність вказаного вище рішення суду ОСОБА_1 було повідомлено у встановленому порядку. Рішення суду набрало законної сили та підлягає до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем при примусовому виконанні рішення суду вчинено всі можливі виконавчі дії, а саме: направлено боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження; винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зроблено запити до відповідних органів та установ про надання відомостей про майно та дохід ОСОБА_1 ; зроблено запити про наявність банківських рахунків, вжито заходів щодо встановлення місця проживання (перебування) боржника.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких доказів того, що боржник ОСОБА_1 вчиняв дії для погашення заборгованості, повідомляв державного виконавця про одержаний дохід та вчиняв всі залежні від нього дії на виконання рішення суду. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази наявності непереборної сили та того, що боржник є непрацездатним.

З матеріалів справи вбачається, що в ході виконання виконавчого провадження було отримано інформацію про те, що ОСОБА_1 за період з часу відкриття виконавчого провадження 19 серпня 2019 року, неодноразово перетинав державний кордон, а саме: встановлено, що боржник в`їжджав на територію України з-за кордону 15 березня 2020 року, виїжджав за кордон 16 червня 2020 року, в`їжджав на територію України 21 липня 2020 року, виїжджав за кордон 12 серпня 2020 року (а.с. 46).

Вищевказані обставини доводять необхідність прийняття додаткових заходів впливу на боржника. Вирішення питання, щодо обмеження особи в праві виїзду за межі України є додатковим заходом і останнім законним етапом примусового виконання судового рішення, якщо державний виконавець застосував усі заходи примусу.

Відповідно до норм Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, до статті 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що на здійснення прав щодо вільного пересування не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Боржник ОСОБА_1 не виконує рішення суду, не повідомляє державного виконавця про наявність заробітку (доходу), рухомого та/або нерухомого майна, а також не повідомляє про наявність поважних причин, що утруднюють виконання рішення суду (за їх наявності).

Суд приходить до висновку, що вказані обставини свідчать про байдуже ставлення боржника до обов`язку виконати рішення суду, а отже і про ухилення боржника від виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 258-260, 353, 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання державного виконавця Демидівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Колоєзда Івана Сергійовича, задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) шляхом заборони перетинати Державний кордон України до моменту фактичного виконання ним постанови Демидівського районного суду Рівненської області № 558/296/19 від 10 червня 2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави адміністративного штрафу в розмірі 10200,00 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст ухвали складено 22 вересня 2020 року.