Справа № 220/1781/19
Провадження № 2-з/220/4/20
У Х В А Л А

Іменем України

28.01.2020 смт Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря - Демішева А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання сторони позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного сану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних батька.

З метою уникнення порушення прав позивача як батька дитини, зокрема для запобігання вивезення відповідачкою дитини на непідконтрольну владі України територію України на тривалий термін, стороною позивача заявлено клопотання про забезпечення позову, шляхом заборони в`їзду дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окуповану територію України (Донецька та Луганська області, АР Крим) та виїзду з України.

В зв`язку із відповідністю даної заяви ст. 151 ЦПК України та враховуючи норми ст. 153 ЦПК України, заява розглядається судом без виклику сторін у судове засідання.

Розглянувши матеріали заяви судом встановлено:

ОСОБА_1 обґрунтовуючи свої вимоги наявністю кровного споріднення між ним та дитиною відповідачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем села Багатир Великоновосілківського району донецької області, Україна, а саме тим, що він є рідним батьком дитини, звернувся до суду. На підтвердження позовних вимог було додано фотокартки на яких було зображено позивача та дитини, а також за клопотанням ОСОБА_1 . Великоновосілківським районним судом Донецької області 25.11.2019 року було призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському ОДА ОКЗ «Бюро судово-медичних експертиз». На вирішення експерта було поставлено наступні запитання: чи є кровне споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено.

Листом КЗ «Дніпропетровське обласне судово-медичної експертизи» ДОР» № 1357 від 06.12.2019 року було запрошено ОСОБА_1 , відповідачку ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 до відділення судово-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» для відібрання біологічних зразків для дослідження відповідно до Ухвали Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25.11.2019 року по справі № 220/1781/19 на 13.01.2020 року з 09-00 -12.00 год.

У визначений вказаним вище листом час ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з ОСОБА_4 прибули до експертної установи де було відібрано необхідні біологічнізразки. Проте, під час спілкування позивача з відповідачкою в коридорі експертного закладу, відповідачка сказала позивачу, що має намір найближчим часом виїхати разом з дитиною на тимчасово окуповану території України, а саме до м. Донецька Донецької області, Україна і повертатися назад у найближчі кілька років не буде.

На думку позивача, виїзд відповідачки разом з дитиною на тимчасово окуповану територію України істотно ускладнить чи то навіть унеможливить виконання рішення суду, адже не зможе скористатися своїми правами, як батько, по відношенню до своєї дитини ОСОБА_3 .

З огляду на заявлене суд вважає заяву сторони позивача цілком обґрунтованою та законною, з огляду на норми ч. 1 ст. 3, ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою ВРУ від 27 лютого 1991 року № 789-ХП), та ч. 7 і ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, згідно яких усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Також статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частинами другою, третьою статті 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупований територіях у Донецькій та Луганській областях», порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій встановлюється відповідно до цього Закону.

На думку позивача, з чим погоджується і суд, надання дозволу батьком для перетину лінії розмежування жодним чином не обмежує права відповідача, узгоджується з нормами діючого законодавства та не обмежує відповідача у можливості виконувати свої батьківські обов`язки.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупований територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5.1.1 та п. 5.1.2 Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської області, в`їзд на неконтрольну територію та виїзд з неї громадян України та іноземців (осіб без громадянства), в`їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.95 року № 57. Виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16 річного віку, здійснюється за умови пред`явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного ст. 5 Закону України "Про громадянство України" або ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16 річного віку, виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.

Правила перетинання держаного кордону громадянами України, затверджені постановою КМУ від 27.01.95 року № 57 зі змінами і доповненнями, передбачають, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Враховуючи те, що до ухвалення рішення Великоновосілківським районним судом Донецької області по справі № 220/1781/19 відомості про батька у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а отже не потрібна письмова нотаріально посвідчені згода батька не виїзд дитини за кордон або на в`їзд на тимчасово окуповану територію України (Донецька та Луганська області).

Ч. 1 ст. 149 ЦПК України встановлюється, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Ч. 2 вказаної вище статті встановлюється, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується в тому числі забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 -9 цієї частини.

Таким чином суд вважає що заява сторони позивача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись 4, 12, 149-159 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Забезпечити позов (справа № 220/1781/19), ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного сану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних батька шляхом заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Багатир Великоновосілківський район Донецька область Україна, (актовий запис про народження № 15, складений виконавчим комітетом Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 17.11.2016 року), матір`ю якого є ОСОБА_2 , громадянка України, а батько зазначений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, в`їзду на тимчасово окуповану територію України (Донецька та Луганська області, АР Крим) та виїзду з України до набрання рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області по справі № 220/1781/19 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного сану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних батька, законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя Г.М. Яненко