Справа № 183/1543/20
№ 2/183/2297/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання право власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

16 березня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в якому просять:

-встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за кожним із позивачів право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що за життя їх батькові ОСОБА_4 належав будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , але правовстановлюючий документ належним чином на вищевказаний будинок не був оформлений.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті в будинку проживали дружина ОСОБА_5 , та діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрилась спадщина на вищевказаний господарський будинок. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 являються його діти - позивачі по справі. У встановлений законом строк вони звернулися до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявоами про прийняття спадщини, а в подальшому із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , однак позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Крім того, в результаті розбіжностей в написанні прізвища у свідоцтві про народження ОСОБА_2 , серія НОМЕР_1 та в паспорті ОСОБА_2 , серія НОМЕР_2 , виникла необхідність встановлення родинного зв`язку між померлим ОСОБА_4 та його сином ОСОБА_2 .

За вказаних обставин позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права, тому звернулися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року відкрите провадження по справі (а.с.33). Відповідною ухвалою суду від 12 травня 2020 року зобов`язано Новомосковську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.41-42).

В судове засідання представник позивачів - адвокат Сівацький А.М. не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав (а.с.57).

Представник відповідача - Новомосковської міської ради відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, відповідач був повідомлений належним чином, у встановлений законом строк відзив на позов не подав без поважних причин, а тому з метою дотримання права позивачів на доступ до правосуддя, суд провів розгляд справи без участі відповідача, за наявними у справі доказами.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, на виконання ухвали суду від 26.03.2020 року надала копію витребуваних судом спадкових справ.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного.

Суду подано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , у відповідності до якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Сингаївка Бердичівського району Житомирської області (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №124/2018, матеріали якої свідчать про те, що із заявами про прийняття спадщини після смерті батька звернулися його діти - ОСОБА_1 (а.с.50), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.49).

За життя ОСОБА_4 заповіту не залишив, а отже спадкування має відбуватися за законом, на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, окрім дітей, постійно проживала дружина померлого - ОСОБА_5 , що стверджується довідкою про склад сім`ї №2420 від 22.05.2018 року (зворотній бік а.с.50)

Однак, за життя ОСОБА_5 не оформила належним чином своїх спадкових справ, а ІНФОРМАЦІЯ_3 остання померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.21). Оскільки за життя ОСОБА_5 не посвідчила заповіту, то спадкування має здійснюватися на підставі закону і єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 являються її діти, які прийняли спадщину після смерті матері, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви (а.с.45).

Таким чином, даних про наявність інших спадкоємців ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім позивачів, судом не встановлено.

Поряд з цим, за результатами розгляду заяви одного із спадкоємців - ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом на ім`я позивача надано роз`яснення №211/02/14 від 22.02.2020 року, з якого вбачається, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо реєстрації права власності на спадковий будинок за спадкодавцем відсутні, а також спадкоємцем не надано документу, що посвідчує право власності спадкодавця. Одночасно, державний нотаріус роз`яснила спадкоємцю необхідність звернутися до суду для вирішення питання щодо спадкування (а.с.29).

У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Суду подано копію повідомлення КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» №75 від 10.02.2020 року, яким підтверджується, що станом на 29.12.2012 року будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_1 дозволено ОСОБА_4 , на підставі рішення виконкому Новомосковської міської ради №13/655 від 10.11.1971 року, право власності на будинок в БТІ не зареєстроване (а.с.28).

Подана до суду копія технічного паспорту на будинок садибного типу АДРЕСА_1 свідчить про те, що будівництво житлового будинку було закінчене в 1990 році, а інших господарських будівель та споруд у 1991 році, а отже побудовані за життя його власником ОСОБА_4 , всі побудови введені в експлуатацію, в порядку, передбаченому законодавством (а.с.22-24).

Сам спадкодавець ОСОБА_4 по день смерті був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 .

Як зазначалося вище, державним нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відомості щодо реєстрації прав власності на спадковий будинок відсутні, спадкоємцем не представлений документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу визнання права на частку у спадковому майні, врегульовані наступними нормами закону.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях..

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України).

У відповідності до ст.392 ЦК України, яку суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин, як норму права, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

По об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу, яка втратила чинність 13 грудня 1995 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене Міністерством юстиції України 07.02.2002 року № 7/5, зареєстроване і Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу, реєстрація будинків проводили органи БТІ виконкомів місцевих рад. Об`єктами реєстрації були будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером в межах міст та сіл, що належали , в тому числі громадянам на праві особистої власності. Інструкція втратила чинність 13 грудня 1995 року.

В свою чергу, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справа у своєму листі № 24-753/04/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», коли перші власники належним чином не оформили належне їм право власності та не зареєстрували його в органах БТІ, спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, його право має бути визнане в судовому порядку.

Отже, усі надані позивачами докази, свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_4 , на законних підставах набув право власності на вищевказаний будинок, але за життя у спосіб встановлений законом належне йому право власності не зареєстрував, у зв`язку з чим позивачі, які являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , з незалежних від них обставин позбавлені можливості оформити свої спадкові права, а тому їх право має бути визнане в судовому порядку.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадковий житловий будинок, підлягає задоволенню,оскільки ОСОБА_4 , на законних підставах набув право власності на вищевказаний житловий будинок, а тому до позивачів, відповідно до ст.1216 ЦК України, з урахуванням вимог ч.1 ст.1267 ЦК України щодо рівності часток у спадщині, перейшло таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець.

Крім того, позивачем ОСОБА_2 заявлено вимогу про встановлення факту родинних відносин між ним та його батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Так, суду подано копію свідоцтва про народження позивача, у відповідності до якого ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «батько» записано - ОСОБА_4 (а.с.15).

Згідно копії паспорту громадянина України НОМЕР_2 , виданого 26.11.1996 року на ім`я позивача, прізвище останнього зазначено як ОСОБА_2 , російською мовою - ОСОБА_2 , при цьому дата та місце народження відповідає даним, зазначеним у вказаному свідоцтві про народження (а.с.13).

Також суд бере до уваги довідку №2420 від 22.05.2018 року, в якій зазначено, що ОСОБА_4 по день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі разом зі своїм сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сама по собі наявність у заявника оригіналів усіх зазначених документів, свідчить на його користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягав ОСОБА_2 . При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до позову та підтверджують обставини, на які він посилається.

Детальний аналіз зазначених вище документів, виданих компетентними органами та зареєстрованими у встановленому порядку, доводить суду той факт, що ОСОБА_2 являється сином ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1220, 1223, 1225, 1262 ЦК України, ст.ст. 12,76-81,89, 263, 265, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання право власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/3 частку будинку АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку - А загальною площею 45,4 м2, житловою площею 14,9 м2, прибудова - а, гараж - Б, літня кухня - В, погріб - ПГ, вбиральня - Г, літній душ - Д, колодязь - К, цоколь - Ц, огорожа - №1, хвіртка - №2, ворота - №3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на 1/3 частку будинку АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку - А загальною площею 45,4 м2, житловою площею 14,9 м2, прибудова - а, гараж - Б, літня кухня - В, погріб - ПГ, вбиральня - Г, літній душ - Д, колодязь - К, цоколь - Ц, огорожа - №1, хвіртка - №2, ворота - №3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1/3 частку будинку АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку - А загальною площею 45,4 м2, житловою площею 14,9 м2, прибудова - а, гараж - Б, літня кухня - В, погріб - ПГ, вбиральня - Г, літній душ - Д, колодязь - К, цоколь - Ц, огорожа - №1, хвіртка - №2, ворота - №3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.