Справа № 127/3817/20
Провадження № 2/127/579/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом д ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Позов мотивований тим, що вони з відповідачем є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення суду із відповідача стягуються аліменти на сина. Позивач вказує, що дитина проживає разом із нею, вона несе витрати, пов`язані з розвитком дитини, її побутовими потребами та лікуванням. За її розрахунком розмір цих витрат склав: на розвиток танцювальних здібностей у хореографічному відділенні Вінницької дитячої шкоди мистецтв - 3933,30 грн, на лікування - 917,96 грн, для забезпечення навчального процесу у школі та розвитку у інформаційно-комунікаційних технологіях, що полягало у придбанні ноутбука та комп`ютерної миші, - 7499,98 грн. Самостійно нести такі витрати їй складно, адже на її утриманні перебуває ще старша донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом та потребує лікування. Позивач зазначає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків та не бере участі в додаткових витратах на дитину. З огляду на викладене, позивач, керуючись ст.185 СК України, просить стягнути з відповідача половину цих витрат, а саме 6175,62 грн за період з 01 жовтня 2017 року до 30 травня 2020 року (а. с. 1-4).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2020 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб (а. с. 51).

Вказану ухвалу разом із позовною заявою із додатками було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, яка отримана ним 06 березня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №777.

Відповідач надав відзив на позов, вказуючи, що він не заперечує щодо відшкодування половини вартості навчання та витрат на лікування, він би їх відшкодував і без звернення до суду. Щодо ж до придбання ноутбука, то зазначає, що вказане ніяким чином не пов`язане з розвитком їхнього спільного сина,а тому в цій частині просить відмовити в позові.

Позивач надала відповідь на відзив в якому просила задовольнити позов, вказуючи на дистанційне навчання.

Відповідач своїм правом на заперечення не скористався.

Сторони будь-яких заяв та клопотань не подавали.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані норами СК України щодо участі батьків в додаткових витратах на дитину.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 травня 2012 року (а. с. 6).

Дитина проживає разом із матір`ю по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Квартального комітету «Малі Хутори-Центр» від 06 лютого 2020 року №115. За цією ж адресою проживає старша донька позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 15).

Відповідач проживає окремо, відомості про його доходи відсутні (а. с. 48-19).

Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2017 року у справі № 127/21501/17 з відповідача стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_3 у розмірі 1200,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття (а. с. 12-14).

За даними довідки Вінницької дитячої школи мистецтв від 08 січня 2020 року №3 дитина ОСОБА_3 навчається у другому класі відділення хореографії цієї школи з 01 грудня 2018 року (а. с. 22).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, танців, певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 в справі № 6-1489цс17).

У п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Позивач зазначає, що нею понесені додаткові витрати на розвиток танцювальних здібностей дитини ОСОБА_3 у Вінницькій дитячій школі мистецтв у загальній сумі 3933,30 грн та надає цьому відповідні квитанції по оплаті.

Суд бере надані позивачем докази до уваги та вважає доведеним, понесені позивачем витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Однак суд вважає, що позивачем не доведено несення додаткових витрат саме у такому розмірі, оскільки при обрахунку нею врахована вартість комісії за розрахунково-касове обслуговування ПАТ «Укрпошта» по кожному платежу, що не є витратами на оплату занять з хореографії. Згідно наданих ОСОБА_1 квитанцій, наявних у матеріалах справи, розмір понесених позивачем таких витрат загалом становить 3864,00 грн (а. с. 23-33).

Крім того позивач зазначає, що нею понесені додаткові витрати на лікування та проведення лабораторних досліджень, що в загальній сумі становить 917,96 грн.

Витрати, пов`язанні з лікуванням дитини, суд вважає витратами викликаними захворюваннями.

Судом встановлено, що дитина має захворювання, що підтверджується консультаційними висновками спеціаліста від 18 жовтня 2017 року, 07 серпня 2018 року та 10 травня 2019 року, проведені обстеження; дитині встановлені діагнози та призначене лікування. З наданих позивачем доказів (чеків) слідує, що нею протягом жовтня 2017 року - травня 2019 року понесені витрати на обстеження та лікування сина в розмірі 917,96 грн, витрати відповідають призначенням лікарів.

Отже судом встановлене дійсне несення витрат, пов`язаних із лікуванням сина у визначеній нею сумі.

У той же час суд не бере до уваги та розрахунку аргументи і докази позивача щодо понесених нею витрат на придбання ноутбуку та комп`ютерної миші до нього, що становить 7499,98 грн. Позивачем не доведено, що такі витрати дійсно були зумовлені особливими обставинами та є додатковими саме в контексті статті 185 СК України. Вказані витрати відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дітей виходячи із своїх матеріальних можливостей.

Отже за явної необхідності у додаткових витратах на дитину для її лікування та розвитку здібностей, відповідач не виконує добровільно цей свій обов`язок, доказів зворотного відповідачем не надано, хоча останній не заперечує його виконання, що зумовлює необхідність вирішення цього питання у судовому порядку та стягнення з нього половини понесених додаткових витрат на дитину, що становитиме 2 390,98? грн, на часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Зважаючи, що позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений частково з відповідача на користь держави необхідно стягнути 325,56 грн судового збору, тобто пропорційно розміру задоволеної частини вимог. Суд звертає увагу, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн, однак зауважує, що вказаний судовий збір може бути повернутий позивачу за її клопотанням відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір».

На підстав викладеного, керуючись ст. 180, 185 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , 2390,98 грн (дві тисячі триста дев`яносто гривень 98 коп.) додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 325,53 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя