Справа № 299/3923/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 вересня 2020 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Балаж Н.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 29 листопада 2019 року у справі № 299/3923/18 (Головуючий: Левко Т.Ю.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим будинком, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Підвиноградівська сільська рада і під час розгляду справи уточнила позовні вимоги, мотивуючи тим, що позивач є власницею Ѕ частки житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Юска Н.М. від 07 серпня 2018 року за № 512. Інша Ѕ частина вказаного житлового будинку та земельної ділянки належить на підставі власності матері позивача - ОСОБА_1 .

Згідно з технічним паспортом № НОМЕР_1 , виготовленим станом на 07 серпня 2018 року на житловий будинок, такий має площу 84.6 кв.м. Оскільки, позивач та відповідач не можуть знайти домовленості у користуванні будинком, відповідач чинить пере5шкоди у користуванні будинком, позивач просила суд встановити наступний порядок користування будинком, а саме: виділити відповідачу ОСОБА_1 хол площею 27,5 кв.м. та кімнату площею 12,9 кв.м. по плану технічного паспорту, а позивачу ОСОБА_2 та членам її сім`ї виділити у користування кімнату площею 23,3 кв.м. та кімнату площею 20,9 кв.м. по плану технічного паспорту, а господарські споруди сарай площею 17,8 кв.м., літню кухню площею 32,2 кв.м. та вбиральню площею 1,1 кв.м. залишити у спільному користуванні всіх співвласників квартири.

Посилаючись на положення статтей 12, 355, 356, 358 ЦК України позивач вважає, що вимоги про визначення порядку користування вказаним житловим приміщенням будинку є обґрунтованими, законними, такий варіант розподілу не порушує прав співвласників будинку, відповідає вимогам чинного законодавства та просить суд такі задоволити.

Рішенням Виноградівського районного суду від 29 листопада 2019 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю.

Встановлено наступний порядок користування приміщеннями житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 :

1) виділити у користування ОСОБА_1 хол площею 27,5 кв.м та кімнату площею 12,9 кв.м по плану технічного паспорту;

2) виділити у користування ОСОБА_2 та членам її сім`ї кімнату площею 23,3 кв.м та кімнату площею 20,9 кв.м по плану технічного паспорту;

3) сарай площею 17,8 кв.м, літню кухню площею 32,2 кв.м та вбиральню площею 1,1 кв.м залишити у спільному користуванні всіх співвласників житлового будинку.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як судом не враховано вимоги ст. 47 ЖК України, відповідно до якої норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. Рішенням суду першої інстанції відповідачу виділено у користування хол площею 27,5 кв.м., який не є житловою кімнатою та кімнату площею 12,9 кв.м., яка є житловою, але її площа є меншою, а ніж передбачено ст. 47 ЖК України. Також судом не враховано наданий відповідачем «Висновок щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна» та «Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими спорудами» - копія якого міститься у матеріалах справи.

Посилаючись на вказані обставини відповідач просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким встановити наступний порядок користування житловим будинком та відповідачу виділити у користування кімнату №4 площею 12,9 кв.м. та кімнату № 3 площею 23,3 кв.м., а всього площею 36,2 кв.м.; а позивачу виділити у користування кімнату № 1 площею 20,9 кв.м. та хол - кімнату № 2 площею 27,5 кв.м., а всього площею 48,4 кв.м., а господарські споруди залишити у спільному користуванні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_2 та її представник Нечаєв В.В. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, представник був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Представником ОСОБА_2 - адвокатом Нечаєвим В.В. було подано відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення суду першої інстанції від 29 листопада 2019 року залишити без змін, оскільки судом вірно встановлено фактичні обставини справи і прийнято законне і обґрунтоване рішення, яким вирішено спір по суті.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що на підставі Договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Виноградівського району нотаріального округу Юска Н.М. від 07 серпня 2018 року за № № 511, 512 позивач ОСОБА_2 є власником Ѕ частки житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0027, загальною площею 0,0799 га, на якій розташований житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а інша Ѕ частина цього житлового будинку та земельної ділянки належить на праві власності матері позивача - відповідачу ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 30 травня 2018 року за № № 343 , 344 .

Співласники житлового будинку не досягли взаємної згоди в користуванні таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

У даному випадку, виходячи із заявлених позовних вимог, спірні правовідносини стосуються не поділу будинку, а встановлення порядку спільного користування ним. Спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, які відповідають розміру їх часток у праві власності на спільне майно, при цьому допускається можливість виділити в незначних обсяг від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав, як власників.

Із матеріалів справи вбачається, що спірний будинок за АДРЕСА_1 складається із холу площею 27,5 кв.м. та трьох кімнат: кімната площею 20,9 кв.м., кімната площею 23,3 кв.м та кімната площею 12,9 кв.м. На земельній ділянці також знаходяться: сарай площею 17,8 кв.м, літня кухня площею 32,2 кв.м, вбиральня площею 1,1 кв.м, гараж площею 36,5 кв.м, свинарник 80,3 кв.м, ворота, хвіртка, огорожа та вимощення.

При задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції констатував, що запропонований позивачем порядок користування приміщеннями житлового будинку не порушує права іншого співвласника та виділив у користування ОСОБА_1 хол площею 27,5 кв.м та кімнату площею 12,9 кв.м по плану технічного паспорту, а позивачу та членам її сім`ї кімнату площею 23,3 кв.м та кімнату площею 20,9 кв.м.

Із даним висновком суду першої інстанції, судова колегія не може погодитися із наступних підстав.

Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

У порушення зазначених вимог суд виділив у користування відповідачу ОСОБА_1 хол площею 27,5 кв.м., який не є житловою кімнатою та кімнату площею 12,9 кв.м., яка є житловою, але її площа є меншою, а ніж передбачено нормами ст. 47 ЖК України і таке користування є неприйнятним та порушує житлові права відповідача.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_2 слід відмовити із вищезазначених підстав, а у запропонованому відповідачем ОСОБА_1 в апеляційній скарзі варіанту встановлення порядку користування, судова колегія до уваги не приймає, оскільки така позовна вимога нею не заявлялась та не була предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судові витрати у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню у розмірі 1 057,20 грн. із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 за сплачений нею судовий збір при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Виноградівського районного суду від 29 листопада 2019 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 057,20 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 18 вересня 2020 року..

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой