справа №619/2572/20
провадження №2/619/859/20
РІШЕННЯ

іменем України

09 вересня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю:секретаря судового засіданняМолотко А.В.

Справа № 619/2572/20

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позов про стягнення грошових коштів.

Стислий виклад позиції позивача.

09 червня 2020 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 53 620,00 грн. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що між сторонами був укладений договір позики на загальну суму 12 000 доларів США, що підтверджується борговою розпискою від 10 січня 1992 року. Згідно боргової розписки ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 12 000 доларів США. Позика була надана для придбання будинку АДРЕСА_1 . Відповідач зобов`язався повернути позичені гроші протягом 7 років до 20 травня 1999 року. Придбаний будинок АДРЕСА_1 виступає гарантією зобов`язання. Відповідач ОСОБА_2 частково повернув ОСОБА_1 грошові кошти, а саме: 07.04.1995 грошові кошти в сумі 5 000 доларів США; 06.03.2006 грошові кошти в сумі 3 000 доларів США; 20.07.2018 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США. 10 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з вимогою про повернення грошових коштів в сумі 2 000 доларів США. 28 травня 2020 року ОСОБА_2 повідомив про неможливість повернення зазначених грошових коштів. Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 2 000 доларів США, що становить 53 620,00 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

06 липня 2020 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 10 год 00 хв 19 серпня 2020 року. Також запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов в строк до 14 серпня 2020 року. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив у строк до 17 серпня 2020 року. Запропоновано відповідачеві подати до суду в строк до 18 серпня 2020 року заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав та справу просив розглядати у його відсутність.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримує повністю справу просив розглядати у його відсутність.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно письмової розписки від 10 січня 1992 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 12 000 доларів США для придбання будинку АДРЕСА_1 , які зобов`язався повернути протягом 7 років, тобто до 20 травня 1999 року.

Також, згідно вищезазначеної розписки 07 квітня 1995 року ОСОБА_2 повернув частину суми боргу ОСОБА_1 , а саме грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та 06 березня 2006 року ОСОБА_2 повернув частину суми боргу ОСОБА_1 , а саме грошові кошти в сумі 3 000 доларів США.

Відповідно до Акта прийому-передачі грошових коштів від 20 липня 2018 року ОСОБА_2 повернув частину суми боргу ОСОБА_1 , а саме грошові кошти в сумі 2 000 доларів США.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 своєї постанови №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року роз`яснив судам, що ухвалюючи в попередньому судовому засіданні рішення у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суди повинні враховувати положення статей 174, 175 ЦПК України та до ухвалення відповідного судового рішення роз`яснювати сторонам наслідки вчинення відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість рече того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Зазначена правова позиції наведена Верховним Судом України у постанові №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року.

Отже, при наявності оригіналу розписки, яка не спростована відповідачем, і є доказом не лише факту укладення договору, але й фактом передачі грошових суми відповідачу, у суду є законні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до письмової розписки від 10 січня 1992 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 12 000 доларів США та зобов`язався повернути позичені гроші протягом 7 років до 20 травня 1999 року.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ОСОБА_2 зобов`язання не виконав та не повернув частину суми боргу у розмірі 2 000 доларів США, що становить 53 620,00 грн.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором позики, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу позику в сумі 53 620,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Згідно з п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 351, 352, 354, пунктом 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 53 620,00 грн (п`ятдесят три тисячи шістсот двадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 вересня 2020 року.

Суддя Є. А. Болибок