Головуючий у І інстанції Юзькова О.Л.
Провадження № 22-ц/824/8550/2020 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Поливач Л.Д., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «РВС Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «РВС Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року АТ «РВС Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього на свою користь заборгованості за несанкціонованим овердрафтом та нарахованими відсотками в сумі 130 401,31 грн., яка складається із заборгованості за овердрафтом 121 980,20 грн. та заборгованості за відсотками 8 421,11 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 02 липня 2019 року ОСОБА_1 підписав Заяву-Договір № І.Р.980-034834-1 про надання банківської послуги (платіжні картки), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб. З цих підстав Банк відкрив Картковий рахунок на ім`я ОСОБА_1 та випустив платіжну картку (номер особового карткового рахунку № НОМЕР_1 ), згідно даних у Заяві-Договорі (у т.ч. додаткових сервісів).

16 липня 2019 року ОСОБА_1 на підставі Заяви-Договору отримав платіжну картку за №5168…8641, що підтверджується відповідною розпискою. Платіжна картка, отримана ОСОБА_1 , передбачала лише загальне обслуговування без надання кредитних ліній, лімітів, або ж овердрафтів. Для надання такої послуги клієнт повинен додатково підписати Заяву про надання споживчого кредиту або про надання банківської послуги (Кредитна картка MasterCard з пільговим періодом), але вищевказаних заяв ОСОБА_1 не підписував.

У подальшому по картковому рахунку відповідача здійснено наступні операції:

- 19 липня 2019 року на картковий рахунок відповідача здійснено перерахування кредитних коштів згідно договору №ДКЛ- від 27.06.19 року у сумі 147 000,00 грн., які останній зняв готівкою 19.07.2019 року через банкомат Банку згідно операцій із виписки по картковому рахунку;

- 24 липня 2019 року на картковий рахунок відповідача здійснено переказ коштів у сумі 148 735,23 грн., після чого ОСОБА_1 зняв грошові кошти готівкою у відділенні АТ «РВС Банк» 25.07.2019 року у сумі - 147 500,00 грн.;

- 01 серпня 2019 року відповідачу нараховані відсотки на залишок у сумі 232,08 грн., які передбачені картковим рахунком.

Крім вищевказаних транзакцій по зарахуванню грошових коштів, у період з 18.07.2019 року по 02.08.2019 року будь-яких транзакцій із зарахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 не проводилось.

Однак, 02.08.2019 року на картковому рахунку ОСОБА_1 , внаслідок виникнення технічного збою по операціям, які проведено - 19.07.2019 року, не пройшло списання у програмному комплексі ОДБ Банку. Блокування сум автоматично відмінилось, внаслідок чого 02.08.2019 року на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 збільшився поточний баланс на 121 980,2 гривень.

У період з 02.08.2019 року по 06.08.2019 року відповідач здійснив зняття майже всіх грошових коштів готівкою та повністю витратив безпідставно отримані кошти у розмірі - 121 980,2 грн., що вбачається із виділених операцій у виписці по картковому рахунку.

Лише 18 вересня 2019 року, після обробки Банком списання на підставі даних від процесінгу до ОДБ SrBank, було встановлено, що у клієнта виник несанкціонований овердрафт в сумі 121 980,20 грн.

18 вересня 2019 року працівник управління карткового бізнесу зв`язався з клієнтом щодо погашення заборгованості, після чого клієнт на зв`язок не виходить.

30 вересня 2019 року Банк звернувся до ОСОБА_1 із вимогою про погашення заборгованості, яку останній проігнорував.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому на підставі вимог ст. 1212 ЦК України просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за несанкціонованим овердрафтом та нарахованими відсотками в сумі 130 401,31 грн., з яких 121 980,2 грн. заборгованість за овердрафтом та заборгованість за відсотками 8 421,11 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач АТ «РВС Банк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просиврішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (130 401 грн. 31 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02 липня 2019 року між Акціонерним товариством «РВС Банк» та ОСОБА_1 підписано Заяву-Договір № І.Р.980-034834-1 про надання банківської послуги (платіжні картки) (а.с.4-5), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб.

На підставі Заяви-Договору Акціонерним товариством «РВС Банк» 16 липня 2019 року відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та надано платіжну картку (а.с.7), яка передбачала лише загальне обслуговування без надання кредитних ліній, лімітів, або ж овердрафтів.

У подальшому по картковому рахунку відповідача здійснено наступні операції:

- 19 липня 2019 року на картковий рахунок відповідача здійснено перерахування кредитних коштів згідно договору №ДКЛ- від 27.06.19 року у сумі 147 000,00 грн., які останній зняв готівкою 19.07.2019 року через банкомат Банку згідно операцій із виписки по картковому рахунку;

- 24 липня 2019 року на картковий рахунок відповідача здійснено переказ коштів у сумі 148 735,23 грн., після чого ОСОБА_1 зняв грошові кошти готівкою у відділенні АТ «РВС Банк» 25.07.2019 року у сумі - 147 500,00 грн.;

- 01 серпня 2019 року відповідачу нараховані відсотки на залишок у сумі 232,08 грн., які передбачені картковим рахунком.

Як зазначав у позові представник позивача, внаслідок виникнення технічною збою по операціям, які проведено - 19.07.2019 року, не пройшло списання в програмному комплексі ОДБ Банку. Блокування сум автоматично відмінилось, внаслідок чого 02.08.2019 року на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 збільшився поточний баланс на 121 980,20 гривень.

З матеріалів справи, дійсно, вбачається, що в період з 02.08.2019 року по 06.08.2019 року відповідач зняв з карткового рахунку перераховані позивачем кошти у розмірі 121 980 грн. 20 коп. Виписка по картковому рахунку долучена до матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, на яку посилається позивач, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, відповідно до ст.15 ЦК України.

За приписами ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу за положеннями ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами, в розумінні ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними, за положеннями ст. 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Обов`язок доказування і подання доказів, в силу ст.81 ЦПК України належить стороні.

При цьому відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи про технічний збій під час здійснення операцій, представник АТ «РВС Банк» не надав суду жодного доказу, який свідчив би про таку помилку, а долучені до матеріалів справи заява-договір №.Р.980-034834-1 від 02.07.2019 року, заява-розписка про отримання картки, тарифи по картковим рахункам, копія паспорту та ідентифікаційного коду відповідача, вимога про повернення заборгованості від 30.09.2019 року, виписка по рахунку, розрахунок заборгованості, публічна пропозиція АТ «РВС Банк» від 01.02.2019 року, не містять в собі інформацію щодо предмету доказування - набуття грошових коштів за відсутності правових підстав, оскільки не містять інформації щодо помилкового нарахування коштів.

Оскільки позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до абз. 2ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду лише, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Крім того, до апеляційної скарги апелянтом не долучено доказів, які б підтвердили обставини, на які він посилається, зокрема, щодо того, що кошти на рахунок відповідача були перераховані з підстав технічного збою під час здійснення операцій та є безпідставно набутими ним.

Інші доводи апеляційної скарги АТ «РВС Банк» зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин; ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм належну та об`єктивну оцінку у своєму рішенні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги АТ «РВС Банк» без задоволення.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «РВС Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя доповідач:

Судді: