Справа № 462/3583/18 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/811/675/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова в складі судді Палюх Н.М. від 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 (правонаступник ТзОВ «Фінансова компанія ЄВРОКРЕДИТ») про поділ майна подружжя та позовом ОСОБА_3 (правонаступник ТзОВ «Фінансова компанія ЄВРОКРЕДИТ») до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року призначено по справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз /79024, м. Львів, вул. Липинського, 54/, попередивши їх про кримінальну відповідальність за відмову або дачу завідомо неправдивого висновку за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставлено запитання:

-чи підтверджується документально розмір заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за Договором про іпотечний кредит №3.88 від 05.09.2008 року в сумі 1157484 грн. 48 коп. станом на 22.10.2018 року?

На час проведення експертизи зупинено провадження по справі.

Дану ухвалу оскаржило ТзОВ «ФК «Єврокредит».

В апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважають, що висновки суду про наявність підстав для задоволення клопотання про призначення судової економічної експертизи є передчасним та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та нормах цивільного процесуального права, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Також вважають, що в матеріалах справи міститься достатньо допустимих, достовірних доказів в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження наявності та розміру заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за Договором про іпотечний кредит №3.88 від 05.09.2008, а також відповідності проведених розрахунків умовам відповідного договору про іпотечний кредит. Зазначають, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 висновок експерта ОСОБА_4 №8 від 07.10.2019 не заперечувався сторонами у відповідних процесуальних документах, рецензій на висновок експерта не подавалось, так як не подавались суду інші за змістом висновки експертів, зроблені на замовлення сторони позивача чи відповідача в порядку ст. 102 ЦПК України. Зазначають, що оскільки справа розглядається в підготовчому судовому засіданні Залізничним районним судом м. Львова більше півтора року, неодноразово відкладалась внаслідок неявки позивача чи відповідача, а також неможливості представника ОСОБА_2 самостійно зібрати докази по справі (зокрема отримати випуску про рух коштів по рахунку), подання клопотання про призначення судової економічної експертизи, на їхню думку, є нічим інакшим, як безпідставним затягуванням судового процесу, що призвело до постановлення необґрунтованої та безпідставної ухвали про призначення експертизи, та перешкоджає ефективному вирішенню справи в розумні строки.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що такі повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що позиція апелянта по суті розгляду викладена в апеляційній скарзі.

12.08.2020 року та 13.08.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову.

У заяві просить прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та закрити провадження у справі; вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову, накладених згідно ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2018 року у цій справі, а саме в частині накладення арешту на Ѕ частину квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Колегія суддів вважає, що така заява про відмову від позову до задоволення не підлягає, оскільки можливість у позивача відмовитися від позову передбачена у випадку перегляду апеляційним судом судового рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи у даному ж випадку апеляційним судом здійснюється перегляд процесуального судового рішення, а не рішення по суті справи. Вказане не позбавляє права позивача подати таку заяву до суду першої інстанції після повернення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовних заяв, клопотання про призначення експертизи, апеляційної скарги, в межах обставин, що досліджувалися судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.4 ст. 129, ст. 76, ч.1 ст. 81, п.1 ч.1 ст. 103, п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України, ст.ст.1,7 Закону України «Про судову експертизу», та призначаючи експертизу, виходив з того, що висновок експерта стосовно відповідності розрахунку заборгованості умовам договору про іпотечний кредит, є необхідним для всебічного, повного та об`єктивного розгляду зазначеного спору, а також встановлення істини по справі. Суд вважав за необхідне призначити по справі судову економічну експертизу, оскільки необхідно встановити наявність заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит №3.8 від 05.09.2008 в сумі 1157484,48 грн. станом 22.10.2018, а для цього необхідні спеціальні знання. За наявності вказаних обставин, з метою всебічного та справедливого розгляду справи, суд вважав за необхідне доручити проведення експертизи судовим експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54). Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний час, суд, що на час проведення експертизи провадження у справі зупинив згідно вимог п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду немає.

ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 подала клопотання, у якому просила суд призначити судово-економічну експертизу, проведення якої доручити експертам ТзОВ «Судово-експертне бюро України» (79000, Львівська обл., м. Львів, вул. Чайковського, будинок 8). На вирішення експертам відповідно до положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, поставити наступне питання: - Чи підтверджується документально розмір заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за Договором про іпотечний кредит №3.88 від 05.09.2008 року в сумі 1157484,48 грн. станом на 22.10.2018 року? Витрати на проведення експертизи покласти на ОСОБА_2 . Зупинити провадження по справі до проведення судової експертизи про що постановити ухвалу.

Дане клопотання мотивувала тим, що долучені файли з виписками не містять електронного цифрового підпису, а відтак не можливо встановити чи відповідають вони оригінальним банківським випискам та чи не було внесено в них будь-яких змін позивачем, тому з метою підтвердження чи спростування факту документального підтвердження суми заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит №3.8 від 05.09.2008 в сумі 1157484,48 грн. станом 22.10.2018 слід призначити у цивільні справі №462/3583/18 судову економічну експертизу та на вирішення експерта поставити питання, зазначені в клопотанні.

З матеріалів справи, також, вбачається, що ОСОБА_1 заявлено позов до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 (правонаступник ТзОВ «Фінансова компанія ЄВРОКРЕДИТ») у якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Крім цього, ОСОБА_3 (правонаступник ТзОВ «Фінансова компанія ЄВРОКРЕДИТ») звернувся в суд до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якому з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

?Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 солідарно 1157484,48 грн. з яких:

oзаборгованість по основній сумі кредиту 785783,52 грн. (27884,44 доларів США);

oзаборгованість по процентах 371700,96 грн. (13190,24 доларів США).

?В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за Договором про іпотечний кредит № 3.88 від 05 вересня 2008 року за основним боргом в сумі 785783,52 грн. та процентам в сумі 371700,96 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 3.88, посвідченим 05 вересня 2008 року приватним нотаріусом Львівської міського нотаріального округу Грищенко Н.О. за реєстровим номером 3153, а саме: 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ярош О.В 14.08.2008, внесеного до реєстру за № 2168 та зареєстрованого 18.08.2008 за № 19925424 в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», та зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за номером правочину 3081773. Встановити спосіб реалізації предмету Іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, у тому числі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про Іпотеку», за початковою ціною на рівні 835 038,00 грн.

?Виселити та зняти з реєстраційного обліку осіб, які зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_4 , зокрема: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду допускається. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ст. 12 Цього ж Кодексу, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім цього за ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Також, відповідно до ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

5. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

За ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Особливості визначення шкоди, завданої у результаті виведення банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Ст. 77 81 ЦПК України також передбачено: Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони.

Згідно ст. 102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. уд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

За ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Також ст. 209 ЦПК України передбачає, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Крім цього параграф 3 глави 6 розділу ІІІ ЦПК України передбачає порядок з`ясування обставин справи та дослідження доказів.

Статтями ж 263-265 передбачено вимоги, яких повинен дотримуватись суд при постановлені рішення за наслідками розгляду справи.

При аналізі по суті вказаних норм закону колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції при здійсненні розгляду справи в межах заявлених підстав та предмету позову зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати не лише предмет, підстави позову і обставини, на які посилався позивач у позовній заяві, як предмет доказування, але, також і ті обставини та правовідносини, які мали місце між сторонами та стосуються предмету доказування у справі та які непрямо, завуальовано або помилково вказані у позовній заяві, що може мати місце виключно після надання вичерпних пояснень усіма учасниками у справі, дослідження доказів наданих сторонами, вчинення інших процесуальних дій по справі.

При цьому головуючий суддя у справі наділений дискреційними повноваженнями, що стосується надання можливості сторонам представити свою справу, свої аргументи та доводи, а також докази на підтвердження заявлених позовних вимог їх заперечень та обраних способів захисту.

Такі повноваження головуючого судді по справі при вчиненні певних процесуальних дій можуть бути перевірені у певних випадках (що має місце у даному випадку), однак виключно у певних межах, зокрема, у частині дотримання порядку встановленого законом щодо вчинення певної процесуальної дії, не допущення свавільності при їх вчиненні, тощо.

Однак суд вищої інстанції не вправі втручатись у процесуальні дії головуючого судді при розгляді справи по суті вказуючи свою думку щодо того чи іншого процесуального питання, зокрема, порядку ведення справи, отримання, дослідження того чи іншого доказу, детально перевіряти необхідність отримання чи не отримання того чи іншого доказу для вирішення справи по суті та співставлення такої необхідності із заявленими позовними вимогами, підставами позову, тощо.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у справі наявні два різних нарахування заборгованості за договором кредиту №3.88 від 05.09.2008 року, а саме заборгованість, про стягнення якої подано позов складає суму 27884,44 дол. США заборгованість по основній сумі кредиту та 13190,24 дол. США заборгованість по процентах, що підтверджується позовною заявою, додатком №1 до Договору №251К про відступлення прав вимоги від 18.06.2018 року, заявою-вимогою про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки від 10.08.2018р., Додатком №1 до Договору купівлі-продажу майнових прав від 08.11.2019р. (Т.1 а.с. 159, 180, 194, Т.2 а.с. 54)

З висновку ж судово-економічної експертизи № 8 від 07.10.2019 року вбачається, що сума заборгованості за нарахованими процентами, зазначеними в Договорі про іпотечний кредит №3.88 від 05.09.2008 року та за даними рахунків становить 18884,03 долари США, що на 5693,79 долари США більше , ніж визначено в додатку №1 Договору №251і про відступлення прав вимоги від 18.06.2018 року (Т.2 а.с. 74-76).

Зважаючи на наведене вище, а також на розбіжності у сумі заборгованості за кредитним договором, яка є предметом спору, судом першої інстанції правильно призначено судову економічну експертизу для з`ясування чи підтверджується документально розмір заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за Договором про іпотечний кредит №3.88 від 05.09.2008 року в сумі 1157484 грн. 48 коп. станом на 22.10.2018 року, зважаючи також і на те, що суд спеціальними знаннями, які б давали можливість зробити висновки стосовно правильності нарахування заборгованості за кредитним договором, не володіє.

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає, що підстав вважати, що призначена судом експертиза виходить за межі чи не стосується предмету доказування немає та доводів щодо цього сторони (зокрема апелянт) не надали. Відповідно підстав вважати дії головуючого при постановленні вказаної оскаржуваної ухвали свавільними немає, зважаючи, також, і на обґрунтування судом першої інстанції вчинення такої процесуальної дії.

Крім цього, сторонами (зокрема апелянтом) не наведено переконливих, обґрунтованих доводів щодо порушення судом порядку встановленого законом, що стосується вчинення такого роду процесуальної дії як призначення експертизи.

Наведені ж заперечення сторони апелянта щодо відсутності необхідності у призначенні такої експертизи для предмету доказування слід вважати такими, що виходять за межі тих питань, на які суд першої інстанції може надати відповідь при вирішенні питання про призначення експертизи на відповідній стадії розгляду справи, детально проаналізувавши усі доводи позивача та співставивши їх із предметом та підставами позову та можливими наслідками, які матиме такий для учасників справи. Питання, про які вказує апелянт, у тому контексті у якому вони висвітлені, на даній стадії розгляду справи слід вважати поставлені ним передчасно.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, ухвалу ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що відповідає обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

заяву ОСОБА_1 про відмову від позову - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 13 серпня 2020 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра