Справа № 952/71/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2020 Зачепилівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого - судді Яценка Є.І.,

при секретарі - Оданець С.В.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Біловус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПСП ім. Фрунзе Зачепилівського району Харківської області, Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області про повернення безпідставно набутого майна та поновлення права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона є власником земельної ділянки площею 1,3 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :08:000:0062, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222. 26 січня 2018 року Зачепилівським РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавче провадження ВП № 55643970 з виконання напису нотаріуса № 14464, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 29 вересня 2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 193 642,06 грн. По вказаному виконавчому провадженню 03 вересня 2018 року були проведені електронні торги з реалізації належної позивачу вищевказаної земельної ділянки, переможцем яких став відповідач ПСП ім. Фрунзе Зачепилівського району Харківської області, який придбав її за 63 030,24 грн. 22 січня 2019 року рішенням Харківського апеляційного суду виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та проведено електронні торги, визнаний таким, що не підлягає виконанню. Тому позивач вважає, що ПСП ім. Фрунзе Зачепилівського району Харківської області безпідставно набуло належну їй земельну ділянку, тому в силу ст.ст. 1212, 1213 ЦК України просить суд повернути їй землю та поновити її право власності на дане майно.

В подальшому позивачем були уточнені позовні вимоги, згідно яких остання просила суд повернути їй належну земельну ділянку площею 1,3 га., скасувати державну реєстрацію права власності ПСП ім.. Фрунзе на вказану земельну ділянку та поновити її право власності на вказане майно.

Відповідач ПСП ім.. Фрунзе подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки ПСП ім. Фрунзе в законний спосіб набуло права власності на спірну земельну ділянку, а саме перемігши на електронних торгах та сплативши на рахунок Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області грошові кошти в сумі 59 878,73 грн. (а також 3 151,51 грн. гарантійного внеску). 28.03.2019 за ПСП ім.. Фрунзе було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,3 га, кадастровий номер :08:000:0062, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна р. № 224 від 28.03.2019. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На даний час правочин щодо набуття майна через публічні торги не визнано недійсним, тому посилаючись на ст. 1212 ЦК України позивачем невірно обраний спосіб захисту своїх прав, що на думку відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову.

Від начальника Зачепилівського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Часника А.М. надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , в якому останній просив суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку з наступним. На виконанні у Зачепилівському відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 55643970 по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 14464 від 29 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 193 642,06 грн. В ході виконавчого провадження було встановлено, що боржнику на праві власності належить земельна ділянка площею 1,3 га, кадастровий номер :08:000:0062, тому державним виконавцем 15 травня 2018 року була винесена постанова про опис та арешт вказаного майна, яка була направлена боржнику ОСОБА_1 та ПСП ім.. Фрунзе, в оренді якого перебувала дана земельна ділянка. Згідно звіту ТОВ «Експерт-2012» вартість вказаної земельної ділянки склала 60 840,00 грн., про що було повідомлено боржника ОСОБА_1 та стягувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 27 червня 2018 року державним виконавцем в передбаченому законом порядку до ДП «СЕТАМ» направлено заявку про реалізацію арештованого нерухомого майна. 12 вересня 2018 року з ДП «СЕТАМ» до ВДВС надійшов протокол № 355700, згідно якого переможцем торгів з реалізації спірної земельної ділянки площею 1,3 га. визначено ПСП ім. Фрунзе (код 00707722). Кошти на рахунок відділу були переведені і 19 вересня 2018 року затверджений начальником ВДВС акт про проведені електронні торги направлено переможцю торгів ПСП ім.. Фрунзе. За весь період проведення виконавчих дій щодо реалізації арештованої земельної ділянки ОСОБА_1 будь-які обмеження щодо розпорядження землею були відсутні, окрім накладеного державним виконавцем арешту в рамках виконавчого провадження № 55643970. Від ОСОБА_1 під час виконавчого провадження та реалізації арештованого майна не надходило будь-яких заперечень, хоча остання достовірно знала про передачу її земельної ділянки на реалізацію і лише після видачі 19 вересня 2018 року акту про проведені електронні торги до ВДВС 04 жовтня 2018 року надійшла ухвала Зачепилівського районного суду Харківської області про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з поданням ОСОБА_1 позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Тому представник відповідача вважає законними проведені електронні торги та в подальшому перехід права власності на спірну земельну ділянку до ПСП ім.. Фрунзе.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 , просив суд задовольнити їх в повному обсязі відповідно до вимог ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Представник відповідача Біловус Р.В. в судовому засіданні заперечив проти позову ОСОБА_1 з підстав, зазначених у відзиві та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Начальник Зачепилівського РВ ДВС Часник А.М. надав заяву про розгляд справи без участі представника відділу та просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 228,229,235 ЦПК України, які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У відповідності до ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процессу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 була власником земельної ділянки площею 1,3 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :08:000:0062, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222, яка розташована на території Бердянської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, відповідно до державного акту на права приватної власності на землю серії ЯМ № 896701 від 29 грудня 2012 року.

26 січня 2018 року Зачепилівським РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавче провадження ВП № 55643970 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 14464, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. 29 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №б/н від 04 грудня 2009 року у розмірі 193 642,06 грн.

В ході примусового виконання державним виконавцем було встановлено, що боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,3 га, кадастровий номер :08:000:0062, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222.

15 травня 2018 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту виявленого нерухомого майна, а копія постанови про опис та арешт майна направлена рекомендованою кореспонденцією боржнику ОСОБА_1 та ПСП ім. Фрунзе, у якого в оренді і перебувала дана земельна ділянка.

27 червня 2018 року державним виконавцем на підставі ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 до ДП «СЕТАМ» направлено заявку на реалізацію арештованого нерухомого майна.

Згідно протоколу № 355700 проведення електронних торгів від 03 вересня 2018 року ПСП ім.. Фрунзе стало переможцем електронних торгів по земельній ділянці площею 1,3 га, кадастровий номер :08:000:0062, яка розташована за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, Бердянська сільська рада. 13 вересня 2018 року підприємством були перераховані грошові кошти в сумі 59 878,73 грн. на рахунок Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області, що підтверджується копією платіжного доручення № 5686 від 13 вересня 2018 року.

Відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна № 224 від 28 березня 2019 року за ПСП ім. Фрунзе зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,3 га, кадастровий номер :08:000:0062.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах, тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

В силу ч.4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно ч.1 ст. 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, правочин з купівлі-продажу майна є дійсним, до визнання його недійсним судом.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 січня 2019 року (провадження № 22-ц/818/1197/19 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №14464, вчинений 29 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, про стягнення на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованості за кредитним договором № б/н від 04 грудня 2009 року в сумі 191 842,06 грн. та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на ч.1 ст. 1212 ЦК України, яка регламентує загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1)повернення виконаного за недійсним правочином;

2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

На даний час правочин щодо набуття ПСП ім.. Фрунзе права власності на спірну земельну ділянку через публічні електронні торги не визнано недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 (провадження №12-182гс18) зроблено висновок, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Також у постанові від 18 липня 2019 року у справі № 16/481/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначає, що загальна умова ч.1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст. 1212 ЦК України.

Крім того, у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 595/694/17-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду прийшов до висновку, що якщо зобов`язання не припиняється з підстав передбачених статтями 11,600,601,604-607,609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання є безпідставним.

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що ПСП ім. Фрунзе Зачепилівського району Харківської області набуло у власність спірну земельну ділянку за результатами електронних торгів, правомірність проведення яких позивачем не оскаржувалась, тобто дана земельна ділянка набута в законний спосіб на договірній основі і підстава набуття майна на час розгляду справи в суді не відпала. Тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту прав.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 13, 81,82, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 16, 204,328, 650,655,656,1212,1213 ЦК України, постановою Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гс18), постановою Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 16/481/16-ц, постановою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 595/694/17-ц, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПСП ім. Фрунзе Зачепилівського району Харківської області, Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області про повернення безпідставно набутого майна та поновлення права власності на майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 18.09.2020.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко