Провадження № 2/686/4398/20
УХВАЛА

10 серпня 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хмельницької області Козак О.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

06.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Однак, вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.175 ч.3 п.п.3,5 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

У постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 910/4518/16 від 30 січня 2019 року викладено висновок, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказав дві вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі) та дві вимоги майнового характеру (стягнення оплати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди). ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог щодо поновлення на роботі, але в частині інших позовних вимог, йому необхідно сплатити судовий збір.

Позивачем до позовної заяви квитанції про сплату судового збору не долучено.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.1 п.п.2 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.).

Відповідно до ст.6 ч.3 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ст.185 ч.1, ч.2 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, подальший рух позовної заяви неможливий і позивачу слід надати термін для усунення вказаних недоліків, тобто для: визначення ціни позову; сплати судового збору за вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу про звільнення (840,80 грн.), стягнення оплати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб)або надання суду доказів на підтвердження звільнення позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суддя -

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: