Єдиний унікальний номер 741/308/20
Провадження № 2/741/415/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 04 серпня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засіданні Герасимчук Н.Ю.,

позивача та її представника - адвоката Яцуна В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно та права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину зазначеного житлового будинку. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на належні йому частини зазначеного житлового будинку та право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП імені Крапив`янського, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0098862. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй частини зазначеного житлового будинку, право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП імені Крапив`янського, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 037164, та право на земельну частку (пай), яке на підставі сертифіката серії ЧН № 0098862 належало ОСОБА_4 та було успадковане нею після його смерті. Вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом, на день її смерті проживала разом із нею в АДРЕСА_1 , доглядала за нею, допомагала по господарству, а після смерті організовувала поховання і поминальні обряди. На даний час вона (позивач) використовує батьківське дворище, як дачу, періодично приїздить, обробляє земельну ділянку, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 . Нотаріус відмовив їй (позивачу) у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначене спадкове майно.

ОСОБА_1 просила:

- встановити факт, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ;

- визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 037164 право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах;

- визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0098862 належало ОСОБА_4 та було успадковане ОСОБА_3 після його смерті.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили задовольнити.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали показання, суть яких зводиться до того, що вони добре знають позивача, яка до смерті своєї матері ОСОБА_3 проживала разом з нею, здійснювала догляд, а після смерті проводила поминальні обряди, доглядає за спадковим домоволодінням.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією довідки Носівської міської ради № 14-27/68 від 2 жовтня 2018 року (а.с. 7).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належало по 1/3 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_2 заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 33; 37; 41; 49-51).

Таким чином, спадкоємство після смерті ОСОБА_2 здійснюється за законом.

Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця; наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

У судовому засіданні встановлено, що в силу ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14; 15).

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як спадкоємці першої черги за законом, в рівних частинах успадкували після смерті ОСОБА_2 належну йому 1/3 частину (по 1/6 частині кожен) житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13).

З копії повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 4 березня 2019 року (а.с. 17) вбачається, що ОСОБА_4 за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Крапив`янського, на його ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0098862, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 6 від 29 листопада 1996 року.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_4 заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 31; 39; 43; 55-57).

Таким чином, спадкоємство після смерті ОСОБА_4 здійснюється за законом.

У судовому засіданні встановлено, що в силу ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його мати ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14; 15).

Таким чином, ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті ОСОБА_4 належну йому 1/2 (1/3+1/6) частину житлового будинку АДРЕСА_1 та належне йому на підставі сертифіката серії ЧН № 0098862 право на земельну частку (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16).

З копії повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 4 березня 2019 року (а.с. 17) вбачається, що ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Крапив`янського, на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 037164, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 199 від 9 грудня 1996 року.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 32; 35; 45; 52-54).

Таким чином, спадкоємство після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом.

У судовому засіданні встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 фактично проживала разом із своєю дочкою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , яка здійснювала за нею догляд, допомагала по господарству, а після смерті організовувала поховання і поминальні обряди, стала доглядати за спадковим домоволодінням, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6; 21-22), поясненнями позивача, її представника та показаннями свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_3 , успадкувала після її смерті належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 , належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 037164 право на земельну частку (пай) та право на земельну частку (пай), яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0098862 належало ОСОБА_4 та було успадковане ОСОБА_3 після його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельні частки (паї) та спадковий житловий будинок у зв`язку із тим, що позивач не зверталася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , відсутністю документів, які б підтверджували факт вступу нею у фактичне управління та володіння спадковим майном, а також у зв`язку із відсутністю правостановлюючих документів на вищезазначене спадкове майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 168/02-31 від 18 лютого 2020 року (а.с. 20).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту прийняття спадщини має для позивача юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні встановлено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0098862 та ЧН № 037164, видані відповідно на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , втрачені, що підтверджується оголошеннями у газеті «Носівські вісті» (а.с. 18-19).

Позивач позбавлена можливості отримати дублікати втрачених сертифікатів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

З матеріалів справи (а.с. 8-10) вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 :

- право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 34,7 кв. м, житловою площею 19 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами;

- право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0098862, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 6 від 29 листопада 1996 року, належало ОСОБА_4 ;

- право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 037164, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 199 від 9 грудня 1996 року, належало ОСОБА_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв