Справа № 643/4431/18
Провадження № 2/643/240/20
23.01.2020 року Московський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Букреєвої І.А., при секретарі Воловод К.А. , розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та Харківської міської ради про визнання за нею права власності на 46/100 частин, а також місць спільного користування квартири АДРЕСА_1 . В позові вона посилається на те, що після смерті її знайомої ОСОБА_3 ,1947 р. народження, відкрилася спадщина у вигляді однієї кімнати площею 14,4 кв.м в зазначеній квартирі, на яку остання залишила заповіт на ім`я позивача.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса лише через 20 днів після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус 3-ї ХДНК свідоцтво про право на нього не видав.
В той же час позивач вважає, що має право на спадщину, оскільки вона, будучі знайомою з ОСОБА_3 з 1975р., з початку 2011 року мешкала з нею за місцем її реєстрації до часу її смерті однією сім`єю, вела спільне господарство, мала спільній бюджет. За час проживання з ОСОБА_3 вони стали по-справжньому близькими та рідними людьми. ОСОБА_3 страждала на ряд захворювань, з дому не виходила, а тому позивач робила усе, аби полегшити її життя. За спільні кошти вони утримували житло, робили його косметичний ремонт, квитанції на його оплату завжди заповнювала позивач.
ОСОБА_3 з 1982р. перебувала у розлученні, дітей в неї не було.
Згідно рішенню Комінтернівського району м.Харкова від 13 червня 2007р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірваний, і цим же рішенням підтверджений факт припинення між ними шлюбно-сімейних відносин з березня 2006р.
Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але постійним її місцем проживання була з початку 2011 р. була квартира ОСОБА_3 .
Позивач просить суд встановити факт її спільного проживання зі спадкоємцем, посилаючись на те, що вона проживала з ним однією сім`єю на момент відкриття спадщини з початку 2011 року. У встановлений шестимісячний строк вона до нотаріуса не звернулася, оскільки вважала, що наявність заповіту дає їй право отримати спадщину у будь-якій час .
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили суд розглянути справу в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову не заперечував, підтвердивши факт постійного протягом п`яти років проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . Також він пояснив, що він є сусідом ОСОБА_3 в спільній квартирі. Йому відомо, що вони дійсно проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за спільні кошти утримували житло, поставили пластикове вікно.
Представник Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, надіславши відзив на позов, в якому проти нього заперечував і просив в його задоволенні відмовити. Підставами для цього він вважає, що у позивача відсутні докази щодо спільної реєстрації та спільного сумісного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , остання перебувала у зареєстрованому шлюбі, а також вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних доказів, заочно у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно свідоцтву про право власності на житло від 26.12.2016р. (реєстр.номер 5-16-302699) належали 46/100 частин квартири АДРЕСА_4 (а.с.10 ). Друга кімната , що складає - 54/100 частин цієї ж квартири належить відповідачу ОСОБА_2
24.06.2016р. ОСОБА_3 склала на ім`я позивача заповіт, згідно якому все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, вона заповідала позивачу ОСОБА_1 ( а.с.6).
В обґрунтування позовних вимог позивачем суду наданий акт від 28.12.2017 р., підписаний ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким підтверджується факт спільного проживання позивача разом ОСОБА_3 з 2011 року по день її смерті. ( а.с.14 )
Згідно рішенню Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13.06.2007р. (справа № 2-2030/2007) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірваний ( а.с.124 ). Ним підтверджений факт припинення шлюбно-сімейних відносин між сторонами з березня 2006р. На підставі рішення Комінтернівським відділом РАГС м.Харкова вчинений актовий запис № 38 від 05.05.2017р.
Суд приймає до уваги наявність заповіту ОСОБА_3 та довіреності на приватизацію житла на ім`я ОСОБА_1 , що свідчить про їхні близькі та довірчі відносини.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що вони давно знайомі з позивачем, вони подруги, а тому їм відомо, що та з початку 2011 року постійно проживала разом з ОСОБА_3 , яку вони теж добре знали, за адресою: АДРЕСА_5 . Їм відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вели спільне господарство, вони мали спільні гроші, за які утримувалося житло. Позивач з ОСОБА_3 були дуже близькими людьми, які опікувалися і підтримували один одного, а їхні стосунки були засновані на повазі, любові, взаємодопомоги та підтримки.
Також суд приймає до уваги аналогічні пояснення відповідача ОСОБА_2 , який є співвласником та сусідом ОСОБА_3 по квартирі.
Згідно ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
З урахуванням наданих письмових доказів, показів свідків, а також пояснень відповідача ОСОБА_2 суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з початку 2011 року по день її смерті.
Суд приймає до уваги повідомлення 3-ї Харківської державної нотаріальної контори від 19.11.2019 р. №1878-01-16 про відсутність спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно до ст.1264 Цивільного Кодексу України, в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років на час відкриття спадщини.
Статтею статті 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.
Згідно пункту 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.052008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішення спору про право на спадщину осіб, які спільно проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , проживаючи п`ять років разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, довела своє право вважатися особою, яка має право на прийняття спадщину у четверту чергу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263-266, 272-273, 280-283 ЦПК України, ст.ст.1264, 1268 Цивільного Кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПНН НОМЕР_1 , право власності на 46/100 частин квартири АДРЕСА_6 кв.м , а також місць спільного користування (спільна площа АДРЕСА_7 м АДРЕСА_8 АДРЕСА_9 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові в порядку спадкування за законом.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м.Харкова.

Суддя І.А.Букреєва