Справа № 350/1040/20
Номер провадження 2/350/421/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Калиній Г.В.

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_5 , який був власником зазначеного домоволодіння. Після його смерті його батько ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та не отримав правовстановлюючих документів. Крім батька, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 була батькова сестра ОСОБА_2 - відповідачка по справі, яка спадщину не прийняла та не претендує на неї.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, у тому числі на вказане домоволодіння. Він, його сестра ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом щодо спадкового майна. Однак відповідачі на спадщину не претендують. Для оформлення спадщини він звернувся до нотаріуса, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове майно.

За таких обставин він не може у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач та відповідачі направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідачі визнають.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Статтею 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що для задоволення позову у порядку ст. 206 ЦПК є всі законні підстави, виходячи з наступного.

У АДРЕСА_1 знаходиться домоволодіння, що підтверджується копією технічного паспорта на будинок садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП ОСОБА_7 (а. с. 33-35).

Власником вказаного домоволодіння був ОСОБА_6 , що підтверджується копією будівельного паспорта на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а. с. 36-46).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 18).

ОСОБА_6 доводився батьком ОСОБА_5 та відповідачки ОСОБА_2 , остання відмовилася від спадщини після смерті батька, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про одруження та копією заяви про відмову від спадщини (а. с. 10-12).

ОСОБА_5 доводився батьком позивачу ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_4 , та чоловіком ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та про народження (а. с. 7, 14, 16, 17).

На день смерті ОСОБА_6 разом з ним проживав син ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою № 314/02-24 виданою Перегінською селищною радою 15 січня 2020 року (а. с. 20).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті разом з ним проживали: син ОСОБА_1 та невістка ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 19) та довідкою №315/02-24, виданою Перегінською селищною радою 15 січня 2020 року (а. с. 21).

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) , а відповідно до ст. 1217 названого кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦПК входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а стаття 1223 даного кодексу визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним,неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, здійснюється спадкоємство за законом. Право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Аналізуючи надані позивачем письмові докази у їх сукупності судом встановлено, що прийнявши у встановленому законом порядку спадщину після батька, ОСОБА_5 був власником домоволодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 . Після смерті батька позивач, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняв, оскільки проживав разом з ним на час його смерті у спадковому домоволодінні, що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 28-32).

Відповідачі ОСОБА_3 - мати позивача і дружина спадкодавця та ОСОБА_4 - сестра позивача на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , як спадкоємці першої черги, не претендують, відмовилися від своє частки у спадщині на користь позивача, що підтверджується їх письмовими заявами (а. с. 57, 58).

У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, що підтверджується листом приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу Котелко С.Д. № 1314/02-14 від 19 вересня 2018 року (а. с. 22).

Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивач захистити не може, а тому право власності на спадкове домоволодіння за ним необхідно визнати рішенням суду.

Керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Калиній