Справа № 333/5057/20
Провадження № 2-о/333/236/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.

присяжних Штаудінгер А.В.,

Вишневського С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О.,

прокурора Полєжаєвої В.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_2 ,

лікаря-психіатра Касьяненко О.П.,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою директора КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Паталаха Ф.В. про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 15.09.2020 року. З 1997 року страждає на параноїдну шизофренію. В клінічній картині галюцинаторно-маячна симптоматика, кататонічні феномени. Неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у психіатричних закладах. Визнаний інвалідом другої групи. З 2013 року, після смерті матері, мешкає один, схильний до зловживання алкоголем. Остання госпіталізація з 04.06.2013 року по 20.06.2013 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаорно-параноїдний синдром. ВДТБ (19.06.2013 року) верхньої долі правої легені (інфільтративний)». Для подальшого лікування був переведений до протитуберкульозного відділення Молочанської психіатричної лікарні, виписаний після закінчення лікування. За відомостями від сусідів, психічний стан хворого суттєво погіршився на протязі останнього тижня: не спить, сам до себе розмовляє, афективно заряджений, роздратований, за собою не слідкує, необережно поводиться з газовою конфоркою, через що сусіди перекрили газ. В домі відсутні продукти харчування, не їсть, значно схуд, збуджений, агресивний, погрожує сусідам розправою. Доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги, лікар ОСОБА_4 за викликом сусідів в стані психомоторного збудження. У приймальному відділенні продуктивний контакт не складав, виявляв розірваність мислення та мовлення, розмовляв сам до себе та до комп`ютера, проявляв агресію до медичного персоналу, намагався битися з санітарами. У зв`язку з відмовою від госпіталізації, був госпіталізований в примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих. У відділенні залишався збудженим, агресивним, намагався кудись бігти, битися з медичним персоналом, викрикував: «Рубайте меня». Відмовився від сніданку. 16.09.2020 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП „Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" ЗОР, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу та лікар-психіатр доводи заяви підтримали з підстав, викладених в ній, і просили суд задовольнити заяву.

Захисник у судовому засіданні заяву підтримав і наполягав на примусовій госпіталізації ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації не заперечував.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 16.09.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 339-342 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву директора КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Паталаха Ф.В. про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 - задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу - КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10А.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 17.09.2020 року.

Головуючий суддя: А.В.Михайлова

Присяжні: А.В.Штаудінгер

С.Г.Вишневський