Справа № 135/59/18
Провадження № 2/135/86/20
У Х В А Л А

іменем України

02.09.2020 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Ладижині Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2018 ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Плоскодняк О.В. подала заяву, у якій просила звернути увагу суду на зловживання стороною відповідача своїми процесуальними правами, та зважити на факт затягування розгляду даної справи з боку сторони відповідача.

На обґрунтування своєї позиції зазначила, що 28.02.2018 відповідач ОСОБА_3 подав власноруч написану заяву, в якій просить головуючого відкласти розгляд справи, оскільки він нібито не може з`явитися на судове засідання за станом здоров`я, і без його участі справу не розглядати, при цьому доказів поважності причини не з`явлення до клопотання не додав, рівно як і в наступне судове засідання не надав суду (а.с. 224).

03.04.2019 відповідач ОСОБА_3 подав написану ним заяву про відкладення справи у зв`язку із відсутністю адвоката, при цьому на підтвердження цього належних і допустимих доказів не було надано (а.с. 231).

09.07.2019 о 09 год 40 хв була передана телефонограма представнику відповідача про призначене судове засідання на 17.07.2019, проте представник не з`явився, причину неявки суду не повідомив (а.с. 250).

22.07.2019 відповідач вкотре не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав заяву з проханням вкотре відкласти засідання у зв`язку із тим, що начебто 22.07.2019 о 15 год 30 хв його представник задіяний в іншому процесі (т.2, а.с. 43), при цьому доказів участі представника відповідача в іншому суді не надано.

Отож, стороною відповідача на адресу суду неодноразово подавались аналогічні клопотання про перенесення розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_1 наголошує, що судом за даними клопотаннями неодноразово оголошувались перерви, при цьому суду жодного разу не були надані належним чином посвідчені докази поважності неявки до суду, ані медичні довідки із мокрою печаткою, зазначенням медичної установи та лікаря, ким вона видана, ні будь-які інші письмові докази.

З огляду на викладене, просила суд вжити заходів для запобігання подальшого зловживання процесуальними правами, а саме: попередити сторону відповідача про недопустимість зловживання процесуальними правами та зобов`язати сторону відповідача надати докази причини поважності неявки у судові засідання.

Вивчивши матеріали справи суд прийшов до такого.

Однією з основних засад цивільного судочинства відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч. 3 ст. 43 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу, відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦПК України, є 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Представник позивача просить суд застосувати до відповідача такий вид заходу процесуального примусу як попередження.

Згідно з ч. 1 ст. 145 ЦПК України до учасників судового процесу та інших осіб, присутніх в судовому засіданні, за порушення порядку під час судового засідання або невиконання ними розпоряджень головуючого застосовується попередження, а у разі повторного вчинення зазначених дій - видалення із зали судового засідання.

Виходячи зі змісту наведеної норми, до обставин, які є підставами застосування заходу процесуального примусу у вигляді попередження, відносяться дії учасників процесу чи інших осіб, присутніх у залі судового засідання, що порушують громадський порядок і тим самим перешкоджають нормальному веденню судового розгляду справи, а також невиконання зазначеними особами вказівок головуючого судді щодо забезпечення належного порядку в судовому засіданні.

Таким чином суд вважає необґрунтованими мотиви представника позивача ОСОБА_1 , з яких вона вважає можливим застосування до відповідача такого виду заходу процесуального примусу як попередження.

Крім того, суд зауважує, що оцінка процесуальним діям відповідача та його представника щодо поданих заяв про відкладення розгляду справи та причин неявки до суду, викладена судом в протокольних ухвалах підготовчого провадження, а вирішення питання щодо прояву неповаги до суду та дії, які підпадають під це визначення, залежно від обставин справи, належить виключно суду. На даній стадії розгляду справи таких дій з боку відповідача судом не встановлено.

При цьому суд наголошує, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, беручи до уваги підстави, з яких підлягає до застосування попередження як захід процесуального примусу, а також враховуючи те, що застосування певного виду заходу процесуального примусу є виключно правом суду, суд дійшов висновку про недоцільність застосовування до відповідача та його представника заходів процесуального примусу у вигляді попередження, а тому заява представника позивача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 43, 44, 143, 148, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про застосування до відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 заходів процесуального примусу у вигляді попередження.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя