ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/771/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/2045/16-ц Категорія: Категорія: 304090000 Мазуренко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуАкціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2020 року, ухваленого під головуванням судді Мазуренко Ю.В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач обґрунтовував заявлені позовні вимоги тим, що між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 18 травня 2007 року було укладено кредитний договір відповідно до умов якого позивач надавав відповідачу кредиті кошти на загальну суму 273 500, 00 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача, а відповідач зобов`язувався повернути кошти в повному обсязі і сплатити проценти за користування кредитом. Позивач стверджує, що ним умови договору виконані в повному обсязі надавши відповідачу грошові кошти. Відповідач свої зобов`язання в повному розмірі не виконав, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. З урахуванням збільшених позовних вимог позивач просив суд стягнути заборгованість за кредитом 51 976,89 доларів США, відсотки за користування кредитом 25 503,83 доларів США, заборгованість по пені 365 825,40 грн.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2020 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк», вважаючи рішення суду ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному розмірі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову посилався на те, що позивач належним чином не довів позовні вимоги, факт видачі, перерахування відповідачем коштів та кількість таких операцій згідно яких можна було б встановити суми коштів отриманих позичальником, кількість траншів по отриманню кредитних коштів та періоди і суми коштів, які були повернуті позичальником згідно кредитного договору від 18 травня 2007 року, проте суд не врахував, що платежі, які є предметом дослідження, відображені з урахуванням умов кредитного договору в розрахунку заборгованості, що доданий до позовної заяви та є достатньо зрозумілим та вичерпним, в ньому зазначено всі терміни, суми погашення та прострочення, та ставки, що є необхідними для правильного вирішення справи. Банк здійснює бухгалтерський облік, виданого позичальнику кредиту, нарахованих процентів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ «УкрСиббанк», а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування відзиву вказує, що позивач не надав суду жодного належного, достатнього та допустимого доказу про видачу йому кредиту у розмірі 273 500, 00 доларів США; на думку відповідача єдиним допустимим доказом отримання готівкової іноземної валюти та виконання умов договору є касовий документ - заява про видачу готівки; копії заяв, надані представником позивача, не прийняті судом першої інстанції, оскільки вони ніким не засвідчені, а оригінали суду надані не були.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Судом встановлено, що 18 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику, а позичальник зобов`язаний прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлювальної кредитної лінії, що дорівнює 170 000 доларів США та сплатити проценти, комісію в порядку та умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит в повному обсязі у терміни, встановлені графіком погашення кредиту, не пізніше 17 травня 2018 року.

Відповідно до додатку №1 до договору сторони погодили графік погашення кредиту. Вказаний графік підписаний сторонами.

Відповідно до п. 4.6 кредитного договору позичальник зобов`язується достроково повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісію за порушення істотних умов договору та застосування банком процедури щодо дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 11 цього договору.

Відповідно до Розділу 11 кредитного договору: п.11.1. сторони погодили, що відповідно до ст.ст. 525, 611 Цивільного кодексу України у випадку настання обставин визначених у п.п.2.3, 4.9, 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14. цього Договору та направлення Банком на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому у випадку неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни Позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення Банку чи у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 (сорок перший) календарний день з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку;

п.11.2. зазначене у п.11.1. Договору повідомлення (вимога) Банку направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур`єром на адресу Позичальника, що вказана к розділі 12 цього Договору.

26 грудня 2015 року банк направив боржнику ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту і процентів за користування кредитом в сумі 58 339,74 доларів США.

Вказана вимога була повернута поштою за закінченням строку зберігання.

Відповідно до п.1.5. договору кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

Відповідно до меморіальних ордерів відповідачу було видано за ордером № від 18 травня 2007 року - 50 000 доларів США; 23 травня 2007 року за ордером №060342989 - 20 доларів США; 31 травня 2007 року за ордером № - 50 000 доларів США; 08 червня 2007 року за ордером №8 - 38 000 доларів США; 11 червня 2007 року за ордером № - 4 500 доларів США; 03 березня 2008 року за ордером № - 20 000 доларів США; 06 березня 2008 року за ордером № - 8 000 доларів США; 13 березня 2008 року за ордером № - 30 000 доларів США; 14 квітня 2008 року за ордером № - 13 000 доларів США; 24 вересня 2008 року за ордером № - 10 000 доларів США; 03 жовтня 2008 року за ордером № - 30 000 доларів США. Всього надано траншів на суму 273 500 доларів США в межах кредитного договору. Видача вказаних сум підтверджується меморіальними ордерами. Вказані суми нараховані на поточний рахунок № НОМЕР_1 , що належить відповідачу.

Докази про те, що вказані кошти не були отримані матеріалами справи не підтверджуються.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який наданий суду 25 жовтня 2017 року відповідно до заяви про збільшення позовних вимог заборгованість за кредитним договором станом на 12 жовтня 2017 року складає 77 480,72 доларів США, з яких 51 976,89 доларів США - заборгованість за кредитом; 25 503,83 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Крім того заборгованість по пені 365 823,40 грн., з яких 235 212,25 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 12 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2017 року; 130 613, 15 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 12 жовтня 2016 року по 12 жовтня 2017 року.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до правил частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до умов кредитного договору строк кредитування змінено на 02 лютого 2016 року відповідно до вимоги від 23 грудня 2015 року (а.с.24 т.1).

Із розрахунку, наданого позивачем як додаток до заяви про збільшення позовних вимог від 25 жовтня 2017 року вбачається, що заборгованість за кредитом на 02 лютого 2016 року складає 51 976,89 доларів США. Заборгованість по процентам складає 7839,40 доларів США.

Вказаний розрахунок підписаний представником позивача та скріплений печаткою ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідач в судовому засіданні 08 квітня 2017 року надав свій розрахунок в якому вказав заборгованість за кредитом 51 976,69 доларів США, відсотки за користування кредитом 16 856,45 доларів США, а всього 68 833,34 доларів США (т.1 а.с.188).

В заяві відповідача від 25 липня 2007 року (т.2 а.с.84) вказана сума боргу 50 000 доларів США.

Тому посилання відповідача у відзиві про те, що ним сплачена заборгованість в повному розмірі є безпідставним.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Клопотання відповідача про витребування оригіналів письмових доказів відсутнє.

Не постановив і суд першої інстанції ухвали про витребування оригіналів доказів.

Проаналізувавши вищенаведене суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом і процентів на 02 лютого 2016 року в сумі, яка вказана в розрахунку позивача, а саме 51 976,89 доларів США заборгованості за кредитом і 7 839,40 доларів США заборгованості по процентам, а всього 59 816,29 доларів США.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладений висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), пеня за договором не підлягає стягненню за період після закінчення строку кредитування.

Із розрахунку, наданого позивачем та його заяви про збільшення позовних вимог вбачається, що позивач просив стягнути пеню в розмірі 365 825,40 грн. за період із 12 жовтня 2016 року по 12 жовтня 2017 року.

Вказана пеня не підлягає до стягнення поскільки вона нарахована після закінчення строку кредитування.

Постановлюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував вищевикладене і постановив рішення із порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків викладених в рішенні обставинам справи.

Тому рішення суду підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог.

В суді першої інстанції позивачем сплачено судовий збір в сумі 36 324 грн. (25929+10395) і за подачу апеляційної скарги 54 487 грн., а всього 90 811 грн. Позов задоволено на 65,74 %. Тому підлягають до стягнення судові витрати в сумі 59 699 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2020 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 59 816,29 доларів США.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати - 59 699 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді: