Справа № 656/717/17
Номер провадження 2/656/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року Іванівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.М.

за участі:

секретаря судових засідань Костенко Н.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Тишковського А.С.

представників відповідача - фермерського господарства «Русь»: голови ФГ «Русь» Монтія Р.І. та адвоката Пестрецової Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Іванівка Херсонської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Русь» про визнання недійсною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки та зустрічним позовом Фермерського господарства «Русь» до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання додаткової угоди укладеною,

В С Т А Н О В И В :

08.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Фермерського господарства «Русь» (далі - ФГ «Русь»), в якому просить визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 7,50 га, кадастровий номер :03:002:0042, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фрунзенської сільської ради Іванівського району Херсонської області.

06 червня 2007 року між позивачем та ФГ «Русь» було укладено договір оренди даної земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстровано в Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.06.2007 року №84.

У грудні 2016 року до позивача звернувся голова ФГ «Русь» Монтій Р.І. з метою вирішення питання пролонгації строку дії договору оренди землі, дія якого закінчувалася 06.06.2017 року. Позивач повідомила голові ФГ «Русь», що має намір передати земельну ділянку у користування своїм рідним. Проте, голова ФГ «Русь» попросив залишити йому у користуванні земельну ділянку до кінця 2017 року, оскільки він вже вніс мінеральні добрива у все поле та поніс значні витрати. У зв`язку з цим, позивач погодилась залишити у користуванні ФГ «Русь» свою земельну ділянку до кінця 2017 року. В кінці літа 2017 року голова ФГ «Русь» виплатив позивачу орендну плату за 2017 рік та надав їй додаткову угоду від 12.12.2016 року про внесення змін до договору оренди землі, разом з доданим актом прийому-передачі об`єкта оренди та актом про встановлення меж земельної ділянки в натурі, за умовами якої строк дії договору оренди продовжено до 31.12.2031 року. Додаткова угода була зареєстрована 13.12.2016 року приватним нотаріусом Іванівського нотаріального округу Херсонської області Шляховою С.В. шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач зазначає, що додаткову угоду до договору оренди землі від 12.12.2016 року та додані до неї документи вона не підписувала. Реєстрація додаткової угоди порушує права позивача на розпорядження її власністю, оскільки вона не надавала дозволу на продовження строку дії договору оренди землі.

Просить визнати недійсною додаткову угоду від 12 грудня 2016 року укладену між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Русь» про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого в Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 06.06.2007 року №84. Стягнути з ФГ «Русь» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн., витрати пов`язані з оплатою правової допомоги в сумі 6000,00 грн. та витрати пов`язані з проведенням судово-почеркознавчих експертиз на загальну суму 20406 грн.

Відповідачем - ФГ «Русь» в особі голови Монтій Р.І. подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованим з огляду на таке. ФГ «Русь» протягом усього строку дії договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року добросовісно та належним чином виконувались обов`язки передбачені зазначеним договором оренди землі. В присутності свідків у грудні 2016 року ОСОБА_1 підписувала додаткову угоду від 12.12.2016 року про внесення змін до договору оренди землі від 06.06.2007 року і посилання позивача на те, що нею не підписувалась зазначена додаткова угода є надуманими підставами для передання в оренду земельної ділянки іншому орендарю. Після укладання з позивачем додаткової угоди ФГ «Русь» виплачена позивачу орендна плата в повному обсязі за 2017 рік. Жодних претензій щодо невиконання умов договору оренди землі або листів з вимогою повернення земельної ділянки у зв`язку з небажанням продовжувати строк дії даного договору від позивача на адресу відповідача не надходило (а.с.31 том 1).

11.10.2017 року Фермерським господарством «Русь» подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання поновленим договір оренди землі та визнання додаткової угоди укладеної.

Зустрічні позовні вимоги ФГ «Русь» обґрунтовує тим, що 06 червня 2007 року між ФГ «Русь» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, строком на 10 років, починаючи від дня його державної реєстрації. Термін дії договору закінчувався 06.06.2017 року.

Згідно п. 8 вищевказаного договору оренди, після закінчення строку договору оренди, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У такому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У листопаді 2016 року листом-повідомленням ФГ «Русь» повідомило ОСОБА_1 про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, додавши до нього проект додаткової угоди.

Проте, орендодавець не надала письмової відповіді на лист та будь-яким іншим чином не повідомила ФГ «Русь» про прийняте рішення щодо поновлення договору оренди землі. Під час усної розмови у грудні 2016 року ОСОБА_1 погодилась на запропоновані умови щодо продовження строку дії даного договору шляхом укладання (підписання) додаткової угоди від 12.12.2016 року, який значно покращує умови у питаннях розміру орендної плати.

На момент закінчення строку дії договору оренди землі та після його спливу ФГ «Русь» користувалося спірною земельною ділянкою, обробляло її та вносило своєчасно та у повному обсязі орендну плату.

ОСОБА_1 не визнаючи факту укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, порушує переважне право орендаря ФГ «Русь».

ФГ «Русь» вважає себе добросовісним орендарем, яке належно виконувало та виконує свої обов`язки за укладеним договором, дотрималось строків та процедури поновлення договору оренди на новий строк, а тому просить суд визнати договір оренди земельної ділянки від 06 червня 2007 року, який укладено з ОСОБА_1 поновленими відповідно до вимог ст.33 ЗУ «Про оренду землі» та додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 12.12.2016 року укладеною. Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн., витрати пов`язані з оплатою правової допомоги в сумі 5000 грн.

Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 06.11.2017 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.56 том 1).

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник Тишковський С.А. в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позовній заяві, надали пояснення аналогічні позову, просили позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представники Фермерського господарства «Русь» Монтій Р.І. та Пестрецова Р.Г. у судовому засіданні підтримали зустрічний позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому, просили позовні вимоги задовольнити повністю, а первісний позов залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №064055 від 19.11.2004 року ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0042, площею 7,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Фрунзенської сільської ради Іванівського району Херсонської області (а.с.15).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року, зареєстрованого в Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 84 від 06.06.2007 року, акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі, ОСОБА_1 надала, а фермерське господарство «Русь» в особі голови Монтій Р.І., прийняло в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Фрунзенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, загальною площею 7,50 га, у тому числі рілля богарна - 7,50 га. Договір укладено на 10 років (а.с.38-40).

Договір оренди землі не був визнаний незаконним та не був розірваний, тобто діяв з 06 червня 2007 року по 06 червня 2017 року.

ФГ «Русь» листом-повідомленням від 22.11.2016 року направив на адресу ОСОБА_1 повідомлення про свій намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та запропонував ОСОБА_1 підписати відповідну додаткову угоду, додавши її екземпляр до листа-повідомлення (а.с.81-83 том 1).

Із реєстраційної справи, наданої Відділом економічного розвитку, інфраструктури і торгівлі управління економічного, агропромислового розвитку та інфраструктури Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області, а також Додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 12.12.2016 року вбачається, що 12.12.2016 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ФГ «Русь» в особі голови Монтій Р.І. укладена додаткова угода про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого в Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 06.06.2007 року №84. За заявою голови ФГ «Русь» Монтія Р.І. 13.12.2016 року проведена державна реєстрація додаткової угоди приватним нотаріусом Іванівського нотаріального округу Херсонської області Шляховою С.В., про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Було складено 12.12.2016 року акт про встановлення меж земельної ділянки в натурі та акт про приймання - передачі об`єкта оренди, згідно яких власник земельної ділянки ОСОБА_1 в присутності представника Агайманської сільської ради, передала земельну ділянку в натурі орендарю ФГ «Русь» в розмірі 7,50 га (а.с.71-111 том 2).

За умовами вказаної додаткової угоди:

- предмет оренди - земельна ділянка площею 7,5002 га;

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки 33270,00грн (п.5);

- строк дії договору - до 31.12.2031 року (п.8);

- орендна плата вноситься орендарем щорічно, не пізніше 30 грудня розрахункового року, у грошовій формі в розмірі 8406,48 грн, що станом на 01 січня 2016 року складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9-11);

- розмір орендної плати переглядається раз у п`ять років (п.13).

Реєстрація права оренди вказаної земельної ділянки підтверджується й Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.108-110 том 2).

В ньому зазначено про додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 12.12.2016 року.

Згідно висновку повторної судової-почеркознавчої експертизи №2430 від 07.08.2019 року, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі додаткової угоди від 12.12.2016 року укладеної з ФГ «Русь» про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого в Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 06.06.2007 року №84, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. Підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі акту приймання-передачі об`єкта оренди від 12.12.2016 року та в оригіналі акту про встановлення меж земельної ділянки в натурі, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.27-30 том 2). Для проведення експертизи було надано оригінал облікової справи про державну реєстрацію оренди земельної ділянки (в якій містилися досліджувані документи), а також вільні та експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_1

ОСОБА_1 у своїх позовних вимогах просить суд визнати недійсною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 12.12.2016 року, оскільки волевиявлення на укладання додаткової угоди з ФГ «Русь» у грудні 2016 року вона не надавала, додаткову угоду та додані до неї документи не підписувала.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).

Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч.5 ст.6 вказаного Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Оскільки орендодавець не підписувала оспорювану додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 12 грудня 2016 року, акт приймання-передачі об`єкта оренди та акт про встановлення меж земельної ділянки в натурі, повноважень на це іншій особі вона не передавала, що свідчить про відсутність волі орендодавця на укладення додаткової угоди та є підставою для визнання її недійсною.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що був присутній в офісі ФГ «Русь», яке розташовано в с.Агаймани Іванівського району, Херсонської області, коли ОСОБА_1 писала та підписувала певні документи. Зміст цих документів він не читав, а лише зі слів голови ФГ «Русь» Монтія Р .І. дізнався, що було укладено додаткову угоду.

Проте, судом не приймаються до уваги дані покази свідка ОСОБА_4 , оскільки вони не доводять факт підписання ОСОБА_1 саме додаткової угоди від 12.12.2016 року та додані до неї акти.

Судом також не приймаються до уваги заперечення представників ФГ «Русь» про те, що між ОСОБА_1 та ФГ «Русь» була досягнута домовленість щодо укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, в результаті якої додаткова угода була підписана орендодавцем і щорічно отримувалась орендна плата, оскільки вони спростовуються поясненнями ОСОБА_1 про те, що спірна додаткова угода нею не укладалася та не підписувалася. Вказані пояснення позивача за первісним позовом підтверджені висновком повторної судово-почеркознавчої експертизи №2430 від 07.08.2019 року. Даний висновок експерта є обґрунтованим, має чіткі та однозначні висновки, не викликає у суду сумніву, а тому є належним та допустимим доказом, який може бути покладено в основу рішення у даній справі.

Сам же по собі факт отримання позивачем за первісним позовом орендної плати не є підставою для встановлення факту вільного волевиявлення ОСОБА_1 на укладення спірної додаткової угоди.

Посилання представників ФГ «Русь» про те, що суд не може приймати до уваги вищевказаний висновок повторної почеркознавчої експертизи, з тих підстав, що на дослідження експерту надавався лише один із трьох примірників додаткової угоди, який міститься в реєстраційній справі, інші примірники на дослідження не направлялись, зокрема, примірник Додаткової угоди, який наявний у орендаря - ФГ «Русь» та був підписаний ОСОБА_1 , суд вважає є неприйнятними, оскільки, як вже зазначено, ОСОБА_1 заперечує проти укладання додаткової угоди, є доведеним факт підписання одного із примірників оспорюваної додаткової угоди та відповідних акту передачі землі та акту про встановлення меж земельної ділянки в натурі, іншою особою. У зв`язку з чим, судом ставиться під сумнів підписання ОСОБА_1 і інших примірників Додаткової угоди та доданих до неї актів.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 12.12.2016 року є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а зустрічний позов ФГ «Русь» в частинні позовних вимог щодо визнання спірної додаткової угоди укладеною, слід залишити без задоволення.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом ФГ «Русь» про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки площею 7,50 га, кадастровий номер :03:002:0042, укладеного 06 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ФГ «Русь»», який зареєстровано 06 червня 2007 року у Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 06.06.2007 року №84, то суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 6 жовтня 1998 року встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Цією ж статтею визначено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Відповідно до положень п. 8 укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року сторони визначили, що після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк, якщо він належним чином виконував умови договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію на тих самих умовах, які буди передбачені Договором, з обов`язковою його державною реєстрацією (а.с.38).

За змістом ч.2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій - п`ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Разом з тим, частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено поновлення договору оренди у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

ФГ «Русь», маючи переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі з ОСОБА_1 на новий строк, листом-повідомленням від 22.11.2016 року направив на адресу останньої повідомлення про свій намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та запропонував ОСОБА_1 підписати відповідну додаткову угоду, додавши її екземпляр до листа-повідомлення. Зазначене повідомлення ОСОБА_1 отримано 28.11.2016 року, що підтверджується зворотним повідомленням (а.с.82 том 1) та підтверджено в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1. (журнал судового засідання від 07.02.2018 року).

Письмових повідомлень орендодавця про відмову в поновленні договору оренди на адресу ФГ «Русь» не надходило.

Усні заперечення ОСОБА_1 на продовження договору оренди не є підтвердженням її відмови від продовження договору з попереднім орендарем у розумінні положень статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Представником позивача за первісним позовом Тишковським С.А. в судовому засіданні було звернуто увагу суду на те, що під час відправлення ФГ «Русь» листа-повідомлення 22.11.2016 року з проектом додаткової угоди, не було дотримано Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом №211 від 12.05.2006 року Укрпошти, зокрема, на описі вкладення відсутній підпис працівника поштового зв`язку, відсутня оголошена цінність відправлення.

Проте, дані доводи представника позивача, судом до уваги не приймаються, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала факту отримання в листопаді 2016 року по пошті конверту з документами від ФГ «Русь». Крім того, із досліджуваного судом поштового рекомендованого повідомлення та доданого до нього опису документів встановлено, що конверт з документами ФГ «Русь» було відправлено з Іванівського відділення зв`язку Херсонської області 22.11.2016 року, що підтверджується відбитком печатки Укрпошти на рекомендованому повідомленні та опису вкладених документів (а.с.82-83 том 1).

Вивчивши матеріали справи, встановивши факт належного виконання ФГ «Русь» умов договору оренди, дотримання ним строків і процедури повідомлень про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, і, в свою чергу, неповідомлення орендодавцем у встановлений законом строк орендаря про свою незгоду на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, та з урахуванням того, що ФГ «Русь» продовжує користуватися належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, суд, на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», дійшов до висновку про задоволення в цій частині позовних вимог по зустрічному позову ФГ «Русь» у повному обсязі.

Згідно ч.8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання.

З огляду на вищевикладене та наявність заяви представника фермерського господарства «Русь» Пестрецової Р.Г. про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат, докази по яким нею будуть подані після ухвалення рішення суду, суд вважає необхідним призначити судове засідання, після ухвалення рішення по суті позовних вимог, для вирішення питання щодо стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про оренду землі» № 161-XIV від 6 жовтня 1998 року, на підставі ст.ст. 203, 215, 638, 640, 792 ЦК України, ст.125 ЗК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Русь» про визнання недійсною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки - задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду від 12 грудня 2016 року укладену між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Русь» про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого в Іванівському відділенні Херсонської філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 06.06.2007 року №84, зареєстровану приватним нотаріусом Іванівського нотаріального округу Херсонської області Шляховою С.В. 13.12.2016 року, номер запису про інше речове право 18099054.

Зустрічний позов Фермерського господарства «Русь» до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання додаткової угоди укладеною - задовольнити частково.

Визнати договір оренди земельної ділянки площею 7,50 га, кадастровий номер :03:002:0042, укладеного 06 червня 2007 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Русь», який зареєстровано 06 червня 2007 року у Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 06.06.2007 року №84 - поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Іванівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 31 січня 2020 року.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 04 лютого 2020 року о 10 год. 00 хв. та встановити представнику фермерського господарства «Русь» строк протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду надати докази щодо розміру понесених ним судових витрат

Суддя Т.М.Ковальчук