Провадження № 2/947/1468/20
17.01.2020 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Васильків Олена Василівна
секретар судового засідання Белінська Ганна Сергіївна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 21.11.2011 року, місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу, -
Ухвалою суду від 01.10.2019 року провадження по справі відкрито.
Ухвалою суду від 17.12.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представником позивача ОСОБА_3 подано клопотання, в якому представник позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, просить розглянути справу без участі сторони позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Також в клопотанні представник позивача повідомляє, що про стягнення витрат на професійну правову допомогу буде заявлено в рамках заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином, правом на подання відзиву або інших заяв щодо розгляду справи не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 10.09.2018 року відповідач ОСОБА_2 позичив у позивача грошові кошти у розмірі 8790,00 дол. США, з умовою повернення до 20.11.2018 року, про що склав відповідну розписку. Однак станом на теперішній час відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов`язань, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився та правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10.09.2018 року ОСОБА_2 склав особисту розписку, якою засвідчив, що 10.09.2018 року отримав безпосередньо від громадянина ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 8790 доларів США 00 центів. Вищевказану грошову суму в розмірі 8790 доларів 00 центів відповідач зобов`язався повернути в еквіваленті американських доларів США громадянину ОСОБА_1 до 20.11.2018 року.
Окрім того також зазначено, що розписка написана в присутності ОСОБА_4 , яка підтверджує факт передання коштів та свідчить про добровільне написання без примусів та обтяжень /а.с.8/.
Стороною позивача суду надано розрахунок суми пені за обліковою ставкою НБУ, відповідно до якого загальна сума пені складає 1290,42 доларів США, та розрахунок процентів, відповідно до якого за 304 дні прострочення загальна сума процентів складає 219,63 доларів США /а.с.9,10/.
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримав в борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8790,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 20.11.2018 року.
Суд зазначає, що неповернення грошових коштів відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 в строк визначений у розписці відповідача порушує майнові права позивача ОСОБА_1 , що свідчить про правомірне звернення позивача до суду. При цьому суд погоджується з розрахунками пені та процентів, наведеними в додатках до позовної заяви.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1046-1050 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 21.11.2011 року, місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу, - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 21.11.2011 року, місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2535,62 грн. /дві тисячі п`ятсот тридцять п`ять гривень 62 копійки/.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст заочного рішення суду складено 27.01.2020 року.
Суддя Васильків О. В.