Справа № 199/6394/20
УХВАЛА

24.09.2020

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Малюк І.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Амур-Нижньодніпровського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Малюк І.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним зобов`язань, покладених виконавчим листом №203/3492/17 2/0203/212/2018, який виданий 17.07.2018 р.

Подання мотивоване тим, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському ВДВС перебуває виконавче провадження №57021032 з виконання виконавчого листа №203/3492/17 2/0203/212/2018, який виданий 17.07.2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 67 885,88 грн., франшизу в сумі 1 000,00 грн., компенсацію втрати товарної вартості автомобіля в сумі 10 576,60 грн., компенсацію судових витрат в сумі 1 394,92 грн., разом 80 857,10 грн.

Виконавцем 17.08.2018 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідоммо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, за боржником зареєстровано рахунки в установі АТ КБ «Приватбанк», але грошові кошти на них не виявлено.

Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак, боржник не виклики не з`явився, про причини неявки не повідомиввиконавця.

Посилаючись у поданні на те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна і доходів, у поданні й заявлено відповідну вимогу.

Суд, розглянув подання державного виконавця, дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2018 р. державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Волошин О.В. розглянута заява про примусове виконання ОСОБА_2 та винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №57021032, де боржник ОСОБА_3 , про стягнення 80 857,10 грн.

На даний час судове рішення боржником не виконано.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень та відповідно до ст. 441 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Проте, в порушення зазначених вимог державним виконавцем не надано доказів отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2018 р. (наданий у копії конверт з відміткою «опущ в ящик»).

Крім того, державним виконавцем не надано доказів про те, що боржник взагалі викликався до державного виконавця з питання виконання судового рішення та чи був обізнаний про них боржник.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд виходить з того, що суду не надано належних та допустимих доказів про вжиття виконавцем заходів щодо розшуку боржника (в матеріалах подання відсутні доведені виконавцем до відома боржника у порядку, визначеному ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» виклики виконавця про виклик боржника, а також ухвали суду про примусовий привід боржника (у разі, якщо той не прибував до виконавця без поважних причин); виконавцем не перевірялося навіть місце реєстрації проживання/перебування боржника, що також вказує на те, що приватним виконавцем не вчинені в повному обсязі виконавчі дії, спрямовані на встановлення місця проживання боржника, а також встановлення належного йому нерухомого майна боржника, на яке можна звернути стягнення для погашення боргу.

Також суд наголошує на тому, що в матеріалах подання відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що виконавець у повній мірі у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» використав надані йому права у точній відповідності із законом.

Виходячи зі змісту ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України», в їх системному зв`язку, вбачається, що право боржника (в даному випадку ОСОБА_4 ) на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв`язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Оскільки доказів (ст.ст. 76-80 ЦПК України) на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, суду не надано, суд, керуючись ст. ст. 10-13, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 260, 261, 268, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст. 18, 28 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Малюк І.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити повністю.

Дата складення та підписання ухвали 29.09.2020 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Спаї