Постанова

Іменем України

07 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 562/1490/18

провадження № 61-9453св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С.Ю., Петрова Є.В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Лювада",

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2018 року у року у складі судді Кушніра О. Г. та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року у складі суддів: Шимківа С. С., Боймиструка С. В., Гордійчук С. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

07 травня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада" (далі - ТОВ "Лювада") про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що 22 січня 2018 року на підставі наказу Генерального директора ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна" директора "Волинь-Цемент" філії ПП "Дікергофф Цемент Україна" ОСОБА_1 та заступника директора з виробництва ОСОБА_2 було відсторонено від роботи із збереженням заробітної плати з метою забезпечення неупередженого розслідування та унеможливлення здійснення негативного впливу на його проведення.

Після відсторонення їх від виконання посадових обов`язків, стало відомо, що ТОВ "Лювада" в особі його директора ОСОБА_4 , звернулося до ВРУ, а саме до Комітету ВРУ з питань запобігання та протидії корупції, із зверненням щодо можливого вчинення злочинів із сторони посадових осіб "Волинь-Цемент" філії ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна".

Також їх повідомили, що матеріали звернення представників ТОВ "Лювада" перебувають на розгляді в Управлінні захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України та буде проведено перевірку за фактом даного звернення.

У зверненні директора ТОВ "Лювада" вказується, що вони, діючи незаконно, уклали із керівником ДП "Львівська залізниця" Договір про експлуатацію під`їзної колії № Л/ДН-3/14/498/м/п, за яким ПАТ "Волинь-Цемент" експлуатує не лише свої під`їзні колії, але й залізничні колії ТОВ "Лювада".

Наведені у зверненні відповідача факти є безпідставними та не відповідають дійсності, спростовуються рішеннями господарського суду від 07 листопада 2017 року про правомірне використання під`їзних колій. Розповсюдженням такої недостовірної інформації відповідач принижує честь та гідність, ділову репутацію та завдав непоправної шкоди їх здоров`ю, яке внаслідок переживань та душевних страждань суттєво погіршилося та вони змушені звертатися за медичною допомогою.

У зв`язку з вищезазначеним просили суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати недостовірною та такою, що принижує честь та гідність та порушує недоторканість права на ділову репутацію інформацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що розміщена ТОВ "Лювада" у листі за вихідним №17/11-27 від 14 листопада 2017 року, що адресований Комітету ВРУ з питань запобігання та протидії корупції, Буцці Унічем, Дікергофф ГмбХ та листах аналогічного змісту, що адресовані CEMBOREAU, Associazione Italiana Tecnico Economica Cemento, Verein Deutsche Zementwerke, Bundesverban Baustoffe-Steine und Erden e.V., Portlend Cement Associacion, Czech Cement Associacion, Polish Cement Associacion, Концерн "Укрцемент", світові фінансові біржі Nasdaq, OTC, LSD, FSE, DSE, SSE, BSE, MSE, BTE, BAE, VSE, наступного змісту: "03 березня 2014 року керівництво Волинь-Цемент в особі Генерального директора ОСОБА_1 та виконуючого обов`язки директора з виробництва ОСОБА_2 заключили з керівництвом Львівської залізниці контракт №Л/ДН-3/14/498/М/П на експлуатацію залізничного полотна, згідно якого Волинь-Цемент експлуатує не лише своє залізничне полотно, але й залізничне полотно ТОВ "Лювада", не маючи при цьому жодного документа щодо права власності на нього" та "менеджмент ПРАТ "Дікергофф Цемент Україна" здійснює нечесну практику ведення бізнесу в Україні, зокрема, співпрацював упродовж 2015-2017 років з фіктивними підприємствами, задіяними у схемах отримання незаконних податкових пільг та компаніями, які співпрацюють із фіктивними компаніями, систематично порушує строки по виплаті заробітної плати своїм працівникам;

зобов`язати відповідача на наступний день після набрання рішенням суду законної сили направити листи до Комітету ВРУ з питань запобігання та протидії корупції, Буцці Унічем, Дікергофф ГмбХ та листах аналогічного змісту, що адресовані CEMBOREAU, Associazione Italiana Tecnico Economica Cemento, Verein Deutsche Zementwerke, Bundesverban Baustoffe-Steine und Erden e.V., Portlend Cement Associacion, Czech Cement Associacion, Polish Cement Associacion, Концерн "Укрцемент", світові фінансові біржі Nasdaq, OTC, LSD, FSE, DSE, SSE, BSE, MSE, BTE, BAE, VSE про спростування указаної вище недостовірної інформації;

стягнути з відповідача - ТОВ "Лювада" на користь позивачів по 500 000 грн, а судові витрати покласти на відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Здолбунівськього районного суду Рівненської області від 18 грудня 2018 року, залишене без зміни постановою Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якими погодився апеляційний суд виходили з того, що у надісланих ТОВ "Лювада" листах, воно реалізувало своє конституційне право на звернення, у якому висловило свої оціночні судження, а тому підстави для задоволенні позову відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

08 травня 2019 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року, в якій просить судові рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року.

Витребувано із Здолбунівського районного суду Рівненської області цивільну справу № 562/1490/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада" про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

У червні 2019 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що постановляючи судові рішення, суд першої та апеляційної інстанції не встановили всі фактичні обставини справи.

А саме, зазначає, що у листі твердження 03 березня 2014 року про те, що керівництво "Волинь-Цемент", в особі генерального директора ОСОБА_1 та виконуючого обов`язки директора з виробництва ОСОБА_8 заключили з керівництвом Львівської залізниці контракт №Л/ДН/3/14/М/П на експлуатацію залізничного полотна, згідно якого Волинь-Цемент експлуатує не тільки своє залізничне полотно, але й залізничне полотно ТОВ "Лювада", не маючи при цьому жодного документа щодо права власності на нього" та "...менеджмент ПРАТ "Дікергофф Цемент Україна" здійснює нечесну практику ведення бізнесу в Україні, зокрема, співпрацював продовж 2015-2017 р.р. з фіктивними підприємствами, задіяними у схемах отримання незаконних податкових пільг та компаніями, які співпрацюють із фіктивними компаніями, систематично порушує строки по виплаті заробітної плати своїм працівникам" не є оцінкою, алегорією - це є констатація фактів, речення викладені у ствердній формі, є посилання зокрема на номер та дату контракту, на перелік контрагентів з якими, ніби то, ведеться нечесний бізнес.

Таку інформацію відповідач поширив незважаючи на те, що рішеннями судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій (рішення господарського суду міста Києва від 07 листопада 2017 року, постанова Київського апеляційного господарського суду від 15 лютого 18 року, постанова Верховного суду від 17 травня 2018 року) по справі № 910/7153/16 за позовом ТзОВ "Лювада" до ПАТ "Дікергофф Цемент Україна", ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії Львівська залізниця про визнання недійсним договору №Л/ДН/3/14/М/П на експлуатацію залізничного полотна від 03 березня 2014 року і договір на який міститься посилання у листі), товариству "Лювада" відмовлено повність.

Так, у рішенні господарського суду міста Києва від 07 листопада 2017 року по справі №910/7153/16 встановлено "права товариства Лювада" не вбачаються порушеними внаслідок укладення договору №Л/ДН/3/14/М/П на експлуатацію залізничного полотна від 03 березня 2014 року.

Щодо епізоду ведення нечесних практик бізнесу та співпраці з фіктивними підприємствами, то відповідачем не надано жодного рішення чи вироку суду, що набрало законної сили, якими б встановлювались такі факти та обставини. При цьому відповідач зазначив чіткий перелік юридичних осіб.

Поширена недостовірна інформація стосується конкретних фізичних осіб, а саме ОСОБА_1., як керівник ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" та ОСОБА_2 , прізвище яких зазначено у листі.

Водночас, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є успішними керівниками, соціально активними людьми, жодного разу не притягалися до дисциплінарної відповідальності.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

Відзив до Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу ПАТ "Волинь-Цемент" № 9-к від 10 січня 2014 року з 11 січня 2014 року приступив до виконання обов`язків Генерального директора ПАТ "Волинь-Цемент" (т. 1, а.с. 33), а на підставі наказу № 2-к "Волинь-Цемент" філії ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна" від 31 грудня 2015 року приступив до виконання обов`язків директора "Волинь-Цемент" філії ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна" з 01 січня 2016 року (т. 1, а.с. 36).

ОСОБА_2 , відповідно до наказу №294-к від 30 грудня 2014 року ПАТ "Волинь-Цемент", з 01 січня 2015 року виконував обов`язки директора з виробництва ПАТ "Волинь-Цемент", а з 01 січня 2016 року згідно наказу №1-к/п від 28 грудня 2015 року "Волинь-Цемент" філії ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна"- обов`язки заступника директора з виробництва філії "Волинь-Цемент" ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна" (т. 2, а.с. 29, 30).

14 листопада 2017 року ТОВ "Лювада" надіслало до Комітету Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції листа за вихідним № 17/11-27, у якому повідомлено про факти, що свідчать про можливе вчинення посадовими особами і представниками ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна", що входить до групи Dyckerhoff-Buzzi Unicem, корупційних діянь та застосування нечесних практик ведення бізнесу в Україні, з проханням сприяти ТОВ "Лювада" у захисті його законних прав на своє майно (т. 1, а.с. 21).

Дане звернення заступником Голови Комітету ВРУ на підставі ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" було скеровано Міністрові внутрішніх справ України ОСОБА_6 для організації перевірки викладених у зверненні ТОВ "Лювада" доводів.

Зокрема, у п. 2 звернення зазначалося, що "03 березня 2014 року керівництво Волинь-Цемент в особі генерального директора ОСОБА_1 та виконуючого обов`язки директора з виробництва ОСОБА_8 уклали з керівництвом Львівської залізниці в особі начальника Рівненської дирекції залізничних перевезень Львівської залізниці ОСОБА_7 договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії №Л/ДН-3/14/498/М/П, за яким Волинь-Цемент експлуатує не лише свої залізничні під`їзні колії, але й залізничні під`їзні колії ТОВ "Лювада" без жодних правовстановлюючих документів на них".

У п. 3 звернення вказано про "інші факти, що свідчать про можливе застосування менеджментом ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна" нечесних практик ведення бізнесу в Україні", зокрема, "за інформацією, отриманою від працівників ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна", що була підтверджена даними з відкритих реєстрів, підприємство протягом 2015-2017 років співпрацювало з фіктивними компаніями, залученими у схеми отримання незаконних податкових вигод та компаніями, що співпрацюють з фіктивними компаніями, систематично порушує строки по виплати заробітної плати своїм працівникам, що є грубим порушенням прав працівників" (т. 1, а.с. 26-27).

Відповідно до копії листа за вихідним № 17/11-27 від 14 листопада 2017 року, що адресований ТОВ "Лювада" до Буцці Унічем, Дікергофф ГмбХ (у перекладі), у якому наведено таку ж інформацію (т. 1, а.с. 152-163).

У цьому листі зазначено, що з аналогічним зверненням ТОВ "Лювада" звернулася до CEMBOREAU, Associazione Italiana Tecnico Economica Cemento, Verein Deutsche Zementwerke, Bundesverban Baustoffe-Steine und Erden e.V., Portlend Cement Associacion, Czech Cement Associacion, Polish Cement Associacion, Концерн "Укрцемент", світові фінансові біржі Nasdaq, OTC, LSD, FSE, DSE, SSE, BSE, MSE, BTE, BAE, VSE (т. 1, а.с. 161 зворот).

Судами встановлено, що такі звернення у матеріалах справи відсутні.

Наказом № 8 від 22 січня 2018 року Генерального директора ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна" ОСОБА_1. та ОСОБА_2 відсторонено від роботи із збереженням заробітної плати на період з 22 січня 2018 року до 26 січня 2018 року, у зв`язку з розглядом Управлінням захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України звернення представників ТОВ "Лювада" щодо неправомірних дій посадових осіб "Волинь-Цемент" філії ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна", з метою забезпечення неупередженості розслідування та унеможливлення здійснення негативного впливу на проведення внутрішнього розслідування (т. 1, а.с. 31).

Наказом виконуючого обов`язки генерального директора ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна" №19 від 29 січня 2018 року затверджено результати проведеного розслідування за зверненням представників ТОВ "Лювада", відповідно до яких визнано дії посадових осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як такі, що не містили порушення професійних етичних норм ознак корупційного правопорушення, а з 29 січня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - приступити до виконання своїх посадових обов`язків (т. 1, а.с. 32).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вважаючи інформацію, розміщену ТОВ "Лювада" у листі за вихідним №17/11-27 від 14 листопада 2017 року, що адресований Комітету ВРУ з питань запобігання та протидії корупції, Буцці Унічем, Дікергофф ГмбХ та листах аналогічного змісту, що адресовані CEMBOREAU, Associazione Italiana Tecnico Economica Cemento, Verein Deutsche Zementwerke, Bundesverban Baustoffe-Steine und Erden e.V., Portlend Cement Associacion, Czech Cement Associacion, Polish Cement Associacion, Концерн "Укрцемент", світові фінансові біржі Nasdaq, OTC, LSD, FSE, DSE, SSE, BSE, MSE, BTE, BAE, VSE, недостовірною та такою, що порушує їх честь, гідність та ділову репутацію, звернулися до суду із позовом до ТОВ "Левада" про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати цю інформацію та стягнути завдану їм моральну шкоду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (частина перша статті 34 Конституції України).

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (частина перша статті 68 Конституції України).

Відповідно до ч.4 ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Частиною 1 ст. 277 ЦК України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" (далі - Постанова) роз`яснено, що статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки та слова, правом на вільне вираження своїх поглядів і переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте й сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Крім того, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Юридичним складом, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У пункті 16 Постанови зазначено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

Разом з тим, у разі встановлення, що таке звернення було викликано не наміром виконати свій громадський обов`язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, настає відповідальність, передбачена законодавством України.

Отже, судом першої та апеляційної інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та прийшли до обґрунтованого висновку про те, що звернення ТОВ "Лювада" до Комітету ВРУ з питань запобігання та протидії корупції з листом про можливе вчинення посадовими особами і представниками ПрАТ "Дікергофф Цемент Україна", що входить до групи Dyckerhoff-Buzzi Unicem, корупційних діянь та застосування нечесних практик ведення бізнесу в Україні, було реалізацією конституційного права на звернення, з наміром захистити свої права на майно та перевірити наведені у ньому обставини.

А тому Верховний Суд погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанції, що позивачами не доведено факту направлення ТОВ "Лювада" листів із інформацію, про спростування якої вони просять, до Буцці Унічем , Дікергофф ГмбХ, CEMBOREAU, Associazione Italiana Tecnico Economica Cemento, Verein Deutsche Zementwerke, Bundesverban Baustoffe-Steine und Erden e.V., Portlend Cement Associacion, Czech Cement Associacion, Polish Cement Associacion, Концерн "Укрцемент", світові фінансові біржі Nasdaq, OTC, LSD, FSE, DSE, SSE, BSE, MSE, BTE, BAE, VSE.

Наявна у матеріалах справи копія листа за вих №17/11-02 від 14 листопада 2017 року, адресованого ТОВ "Лювада" до Буцці Унічем, Дікергофф ГмбХ не підтверджує факту направлення та отримання такого листа останніми.

Інші посилання у касаційній скарзі як на підставу для скасування оскаржуваних судових рішень зводяться до незгоди заявника з висновками судів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2018 року у року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С.Ю. Мартєв

Є. В. Петров