Справа № 308/1416/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Волощук В.І.,

за участі представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Бухтоярової О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2019 року, головуючий суддя Фазикош Г.В., про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_4 , від імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14 червня 2017 року об`єднано в одне провадження вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2019 постановлено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном - залишено без розгляду, а подальший розгляд справи продовжено в межах зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2019 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 640 грн. та витрати на оплату правничої допомоги в сумі 7500 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстави передбачені п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України для закриття провадження у даній справі відсутні.

Також на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу в частині стягнення витрат на оплату правничої допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Ковач І.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відсутність предмета спору може настати внаслідок дій сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

При постановленні ухвали, суд першої інстанції зазначав, що з зустрічним позовом до суду звернувся позивач 11.05.2017 року, та на підтвердження власних доводів було надано фотознімки датовані 05.05.2017 року та 09.05.2017 року на яких зафіксована відсутність водовідвідних ринв та труб і снігозатримувачів на даховому покритті нерухомого майна відповідача ОСОБА_2 .

З урахуванням експертного висновку №07/17, наданого суду для дослідження та долученого до матеріалів справи, неорганізоване стікання води з карнизів господарської будівлі (гаражу) станом на 01.07.2017р. було припинено інженерно-технічними заходами встановлення лотків та водовідвідних труб, вказане підтверджується також доданими фотознімками від 16.05.2017 року та актом обстеження побутових умов від 16.05.2017р., складеного постійною депутатською комісією.

В той же час, снігозатримувачі на даху одноповерхової частини господарської будівлі (гаражу) з мансардним поверхом станом на 22.06.2019 року відсутні, що підтверджується доданими до клопотання про закриття провадження фотознімками.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі. Предмет спору є наявний і сторона вважає, що порушення її прав триває.

З врахуванням наведеного - ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Що стосується судових витрат.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Оскільки справа по суті не вирішена і розгляд її триває, то і питання судових витрат є передчасним.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 7 серпня 2020 року.

Головуючий

Судді