Провадження №2/369/1600/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Житар А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування право власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною вчинення будь-якими особами будь-яких дій, в тому числі користування та розпорядження (оренда, найм) об`єктами нерухомого майна, що є спадковою масою, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта № 24; на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта № 24235662.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до положень п. п. 1, 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві представника позивача, а саме накладення арешту на вищевказане спірне нерухоме майно є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Звертаючись до суду з позовом позивач ОСОБА_2 просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта № 24; квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта № 24235662, та гараж № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Олімпієць», що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району.

Майно, на яке представник позивача просила накласти арешт, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта № 24; на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта № 24235662 є предметом даного спору, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до заяви про забезпечення позову представник позивача просив заборонити вчинення будь-якими особами будь-яких дій, в тому числі користування та розпорядження (оренда, найм) об`єктами нерухомого майна, що є спадковою масою.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На даний час між сторонами виник спір щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В іншій частині вимог заяви про заборону будь-яким особам вчиняти дії, користування чи розпорядження спірним майном суд відмовляє у зв`язку з їх необгрунтованістю.

Суд не вбачає з поданої заяви та долучених до неї письмових доказів наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті таких заходів.

Керуючись ст. ст. 81, 149, 151 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта № 24.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта № 24235662.

В решті вимог відмовити.

Інформація про позивача (стягувач): ОСОБА_2 , громадянин Федеративної Респубілки Німеччина, реєстраційний номер облікової картки платника податків 3396 паспорт НОМЕР_2 виданий 05.09.2013 року в місті Гейнсберг, Бургомістр, місце проживання: АДРЕСА_3 .

Інформація про відповідача (боржник): ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук