Справа № 191/1138/20
Провадження № 2/191/345/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Твердохліб А.В.,

за участю секретаря: Яришевої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

15.04.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 травня 2018 року та 26 листопада 2018 року між ним, позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчені догори позики грошових коштів у сумі 1560000 грн. 00 коп., та в сумі 1695000 грн. 00 коп., що на дату укладення договору становило по 60000 доларів США за кожним договором, строком на один рік. В обумовлені договорами позики строки, і до теперішнього часу, ігноруючи письмову вимогу ОСОБА_1 про досудове врегулювання спору від 10.02.2020 року, відповідач ОСОБА_2 не виконав своїх зобов`язань по поверненню боргу. За даним фактом ОСОБА_1 звернувся до Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення, відомості за яким внесено до ЄРДР за №0000051, досудове розслідування не закінчено.

Відповідно до умов договору позики від 24 травня 2018 року (п.3), ОСОБА_2 зобов`язаний повернути позивачу одержану в борг суму грошей у повному обсязі до 24 травня 2019 року (включно). Відповідно до п. 7 договору позики, позика вважається повернутою в момент передання грошей ОСОБА_1 , готівкою в повному обсязі. Частина повернення грошового зобов`язання не вважається його виконанням. Таким чином, сума боргу за договором позики від 24 травня 2018 року складає 1560000 грн. 00 коп.

Відповідно до умов договору позики від 26 листопада 2018 року (п.3.1.) строк позики становить один рік, і розпочинається з моменту підписання цього договору та його нотаріального посвідчення, і закінчується 26 листопада 2018 року. Відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний повернути позивачу ОСОБА_1 в строк до 26 листопада 2019 року суму, вказану в п. 1.1. договору - 1695000 грн. 00 коп. При цьому, п.4.2 договору визначено, що позика повертається щомісячно, в строк до 27 числа кожного місяця в безготівковій формі, у валюті займу, шляхом зарахування грошових коштів в сумі 141250 грн. 00 коп. на рахунок, зазначений ОСОБА_1 в п.8.1. цього договору. Перший платіж повинен бути зроблений не пізніше 27 листопада 2018 року. Пунктом 6.2 договору передбачено, що у разі порушення строку повернення позики, передбаченої цим договором, відповідач ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому, відповідно до умов договору станом на 14.04.2020 року:

-сума основного боргу за договором позики складає 1695000 грн. 00 коп.,

-сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення складає 1779580 грн. 00 коп.;

-сума збитків від інфляції за весь час прострочення складає 84580 грн. 50 коп.;

-сума пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (3% річних від простроченої суми) складає 70306 грн. 91 коп.

Таким чином, сума боргу за договором позики від 26 листопада 2018 року складає 1849887 грн. 41 коп.

Загальна сума боргу за двома договорами позики від 24.05.2018 року та від 26.11.2018 року становить 3409887 грн. 41 коп.

Позивач ОСОБА_1 також вказує, що діями відповідача йому завдано моральну шкоди у сумі 250000 грн. 00 коп., яка обумовлена його душевними стражданнями, переживаннями, зниженням та нестійкістю настрою, порушенням сну, неприємними сновидіннями, емоційною напругою, нервовістю, дратівливістю, побоюванням щодо майбутнього стану здоров`я, в зв`язку з психологічним станом.

В зв`язку із викладеним, позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_2 , грошові кошти у сумі 3409887 грн. 41 коп., моральну шкоду у сумі 250000 грн. 00 коп., а також судові витрати.

До початку проведення судового засідання позивач та його представник ОСОБА_3 , надали суду заяви в яких вказали, що позовні вимоги підтримують і просять суд їх задовольнити.

Відповідач, до початку проведення судового засідання, надав суду заяву про визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2020 року у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Матеріалами справи встановлено, що 24 травня 2018 року між ОСОБА_1 з однієї сторони (позикодавець) та ОСОБА_2 , з іншої сторони (позичальник) укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, згідно умов якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 гроші у сумі 1560000 грн. 00 коп., що на дату укладення договору становить 60000 доларів США. ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_1 вказану суму грошей у повному обсязі до 24 травня 2019 року (включно). У разі порушення позичальником умов цього договору і неповернення у встановлений договором строк одержаної від позикодавця суми, останній реалізує свої права на стягнення наданого збитку у встановленому законом порядку. Визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою в повному обсязі. Частина повернення грошового зобов`язання не вважається його виконанням. Цей договір є безпроцентним (а.с.14-15);

Також, 26 листопада 2018 року між тими самими сторонам укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, за умовами якого позикодавець ОСОБА_1 передав у власність позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 1695000 грн. 00 коп., що становить еквівалент 60000 доларів США, строком на один рік з моменту підписання цього договору та його нотаріального посвідчення і закінчується 26 листопада 2019 року. За п. 4.1. договору, позичальник зобов`язався в строк до 26.11.2019 року повернути позикодавцю вказану суму грошових коштів. Пунктом 4.2. визначено, що позика повертається щомісячно, в строк до 27 числа кожного місяця, в безготівковій формі у валюті займу, шляхом зарахування грошових коштів в розмірі 141250 грн. 00 коп., що становить еквівалент 5000 доларів США, на рахунок позикодавця. Перший платіж повинен бути зроблений не пізніше 27.11.2018 року. Позика вважається повернутою позикодавцеві після передачі останньому усієї суми, вказаної у п. 1.1 договору, з урахуванням положень п. 1.3 цього договору. Відповідно до п. 6.2. сторони домовилися, що у разі порушення строку повернення позики, передбаченої цим договором, позичальник, відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, сплачує позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми (а.с.16-19).

Оскільки сторони дійшли спільної згоди про те, що грошові кошти будуть перебувати у користуванні відповідача визначений період часу і встановили строк їх повернення, про що склали відповідні договори, зазначене підтверджує факт укладення договорів позики між ними та умови її повернення.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На час розгляду справи умови договорів позики відповідачем не виконані, сума наданих позик у встановлені договорами строки позивачу не повернута.

Досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договорами позики розміром 1560000 грн. 00 коп. та 1695000 грн. 00 коп.

Крім того, згідно ч. 1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

За договором позики від 26 листопада 2018 року, умови якого порушені відповідачем, останній має зобов`язання щодо сплати інфляційних витрат та 3% річних, виходячи з наступного розрахунку:

1)індекс інфляції розраховано: 104.99 (сукупний індекс інфляції в період з січня 2019 року до березня 2020 року) х 1695000 грн. 00 коп. (сума боргу) ?100% - 1695000 грн. 00 коп. = 84580 (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят) грн. 50 коп.;

2)пеня (3% річних від простроченої суми) розрахована:

-в період з 27.11.2018 року до 25.04.2019 року - 1695000 грн. 00 коп. (сума боргу) х 3% х 150 днів ? 365 ?100% = 20897 грн. 26 коп.

-в період з 26.04.2019 року до 18.07.2019 року - 1695000 грн. 00 коп. (сума боргу) х 3% х 84 дні ? 365 ?100% = 11702 грн. 47 коп.

-в період з 19.07.2019 року до 05.09.2019 року - 1695000 грн. 00 коп. (сума боргу) х 3% х 49 днів ? 365 ?100% = 6826 грн. 44 коп.

-в період з 06.09.2019 року до 24.10.2019 року - 1695000 грн. 00 коп. (сума боргу) х 3% х 49 днів ? 365 ?100 %= 6826 грн. 44 коп.

-в період з 25.10.2019 року до 12.12.2019 року - 1695000 грн. 00 коп. (сума боргу) х 3% х 49 днів ? 365 ?100% = 6826 грн. 44 коп.

-в період з 13.12.2019 року до 30.01.2020 року - 1695000 грн. 00 коп. (сума боргу) х 3% х 49 днів ? 365 ?100 %= 6826 грн. 44 коп.

-в період з 31.01.2020 року до 12.03.2020 року - 1695000 грн. 00 коп. (сума боргу) х 3% х 42 дні ? 365 ?100% = 5851 грн. 23 коп.

-в період з 13.03.2020 року до 14.04.2020 року - 1695000 грн. 00 коп. (сума боргу) х 3% х 33 дні ? 365 ?100 %= 4597 грн. 40 коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню індекс інфляції за весь час прострочення у сумі 84580 грн. 50 коп., а також 3 % річних від простроченої суми боргу в період з 27.11.2019 року до 14.04.2020 року у сумі 70354 грн. 12 коп.

Що стосується вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у сумі 250000 грн., то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної вимоги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі, зокрема, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З договору позики не вбачається, що сторони передбачили можливість відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням строків або невиконанням умов договору.

В порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України ОСОБА_1 суду не було надано доказів, у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, що йому дійсно було спричинено моральну шкоду діями або бездіяльністю відповідача.

Посилання позивача на те, що він зазнав страждань у зв`язку із тим, що йому вчасно не було повернуто належні грошові кошти, суд відхиляє, оскільки шкода, завдана несвоєчасним виконанням зобов`язання є втратою майнового характеру та відшкодовується шляхом стягнення 3% річних.

Твердження позивача про те, що невиконання відповідачем зобов`язань за договором позики викликали у нього погіршення стану здоров`я, допустимими, достовірними та достатніми доказами не підтверджено, як і не обґрунтовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими погіршеннями та безпосередньо діями або бездіяльністю відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв`язку із зазначеним, позивачу, яким при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 10510 грн. 00 коп. за вимогою про стягнення грошової суми 3409887 грн. 41 коп. за договорами позики, необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 5255 грн. 00 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 5255 грн. 00 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 206, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт Серія НОМЕР_1 , виданий 25 вересня 1998 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровськ, паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий вересня 2016 року Соборним РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_4 ,

-суму боргу за договором позики від 24 травня 2018 року в сумі 1560000 (один мільйон п`ятсот шістдесят тисяч) грн. 00 коп.;

-суму боргу за договором позики від 26 листопада 2018 року в сумі 1695000 (один мільйон шістсот дев`яносто п`ять тисяч) грн.00 коп., індекс інфляції в період з січня 2019 року до березня 2020 року у сумі 84580 (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят) грн. 50 коп., 3 % річних від простроченої суми боргу в період з 27.11.2019 року до 14.04.2020 року у сумі 70354 (сімдесят тисяч триста п`ятдесят чотири) грн. 12 коп.

В іншій частині позову, відмовити.

Повернути ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровськ, паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий вересня 2016 року Соборним РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_4 , з державного бюджету сплачений судовий збір за подання позову до суду, квитанція № 0.0..1 від 15 квітня 2020 року (оригінал квитанції знаходиться в матеріалах справи) у сумі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп., що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт Серія НОМЕР_1 , виданий 25 вересня 1998 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровськ, паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий вересня 2016 року Соборним РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_4 , судовий збір у сумі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя:А. В. Твердохліб