ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

15 вересня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/6219/19
Головуючий у першій інстанції Ченцова С.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/847/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 18 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

треті особи ОСОБА_3 , Миколаївський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

дата складання повного тексту: 18 березня 2020 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів, які утримуються з нього згідно рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2008 року на користь ОСОБА_4 , на утримання доньки ОСОБА_5 , з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/8 частину всіх видів заробітку щомісячно.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 01 серпня 2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2008 року до повноліття дитини. Позивач щомісяця сплачує аліменти на утримання доньки та заборгованості по сплаті аліментів не має. В вересні 2016 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 та від даного шлюбу у них народилось два сини. Дружина позивача не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дітьми до трьох років. Сам ОСОБА_2 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та йому встановлено інвалідність ІІІ групи. На даний час позивач працевлаштований до КП «Миколаївські парки» Миколаївської міської ради, з заробітною платою в розмірі 5647 грн 74 коп. Позивач зазначає, що на теперішній час на його утриманні перебуває дружина, два сина та донька, проте він має невеликий дохід, з якого окрім сплати аліментів має утримувати ще двох синів та дружину, сплачувати комунальні послуги, купувати ліки, оскільки має певні захворювання, які потребують періодичного лікування.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 18 березня 2020 року задоволено частково позов ОСОБА_2 та зменшено розмір стягнутих з нього аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_5 з 1/4 частини заробітку до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення нею повноліття.

Суд виходив з того, що з дня винесення апеляційним судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки у ОСОБА_2 змінився сімейний стан: він одружився, має на утриманні малолітнього сина та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, що призвело до зміни матеріального стану, а саме виникнення у позивача зобов`язань на утримання цієї дитини, що є підставами для зменшення розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, судом враховано матеріальний та сімейний стан позивача, наявність у нього зобов`язань утримувати двох неповнолітніх дітей, матеріальне становище одержувача аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 для утримання доньки ОСОБА_5 до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким встановити розмір аліментів 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при ухваленні рішення судом було враховано зміни матеріального та сімейного стану платника аліментів, проте не враховано зміни матеріального та сімейного стану одержувача аліментів.

Відповідачка звертає увагу, що вона розлучилась, у неї на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, вона сплачує щомісячно 20% від своєї заробітної плати згідно виконавчого листа, донька ОСОБА_5 в зв`язку зі станом здоров`я потребує значних коштів для лікування та постійного сезонного придбання ортопедичного взуття, санаторно-курортного лікування, лікування зубів. Однак судом першої інстанції не було враховано дані обставини та не вмотивовано відхилення даних доказів.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, звертає увагу суду, що зменшення розміру аліментів суперечить інтересам дитини.

У наданий судом строк ОСОБА_2 подав відзив, в якому просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу відповідачки без задоволення.

Доводи відзиву зводяться до викладу позовної заяви. Також позивач зазначив, що кожен з батьків повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, він сплачує аліменти, проте і відповідачка має нести витрати матеріального характеру на утримання їх спільної дитини. Що стосується утримання дитини від іншого шлюбу, про що вказує відповідачка, то будь-яких зобов`язань по утриманню іншої дитини він не має нести, оскільки не є її батьком, тому посилання відповідачки на дані обставини не заслуговують на увагу. Вказує, що посилання ОСОБА_1 на розлучення з іншим чоловіком та фінансові зобов`язання перед іншими установами, не мають жодних відношень до розгляду питання про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області 09 квітня 2009 року зроблено відповідний актовий запис №26 про розірвання шлюбу. Прізвища після розірвання шлюбу присвоєно: чоловіку ОСОБА_7 , дружині ОСОБА_8 (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-зворот).

Згідно копії рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2008 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення місцевого Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 серпня 2008 року змінено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 липня 2008 року до повноліття дитини (а.с.11).

В вересні 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис №496 (а.с.13).

Від даного шлюбу позивач має малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12). Також апеляційному суду позивачем надано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_12 (а.с.158).

Згідно копії свідоцтва про хворобу №1244 ВЛК в/ч НОМЕР_3 , на підставі ст.13-а графи ІІІ Розкладу хвороб ОСОБА_2 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.10).

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 02 січня 2018 року ОСОБА_2 звільнений з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я) та з 04 серпня 2018 року звільнений від виконання службових обов`язків за посадою, виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до Центрального РВК м.Миколаєва (а.с.9).

ОСОБА_2 надано довідку про встановлення йому ІІІ групи інвалідності. Причина інвалідності захворювання, пов`язані із проходженням військової служби (а.с.9-зворот).

З копії трудової книжки ОСОБА_2 , позивача прийнято на посаду озеленювача КП «Миколаївські парки» на підставі наказу № 34-к від 02 травня 2019 року (а.с.5).

Також вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до Міністра Юстиції України та на Урядову гарячу лінію зі скаргою стосовно діяльності ДВС в м.Нова Одеса Миколаївської області, які полягають у втому, що станом на 27 березня 2019 року аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 від ОСОБА_2 не стягнені та заявниця не знає розміру коштів, які повинні бути виплачені, при цьому державний виконавець не вчиняє жодних дій, направлених на стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.63, 64-65).

Згідно копії розрахунку заборгованості з аліментів станом на 01 травня 2019 року заборгованість становить 1293 грн 63 коп. (а.с.68).

Згідно довідки Будівельно-господарської гіпермаркет «Епіцентр К» від 29 січня 2020 року, ОСОБА_1 займає посаду менеджера з персоналу відділу по роботі з персоналом, починаючи з листопада 2018 року щомісячно із заробітної плати ОСОБА_1 здійснюється відрахування в розмірі 20% згідно виконавчого провадження ВП № 57483154 від 24 жовтня 2018 року (а.с.69).

Згідно цифрової фотометричної плантографії за 2018 рік та 2019 рік ОСОБА_9 рекомендовано носіння взуття з жорстким задником, носіння взуття з низьким каблуком, лікувальна гімнастика, контрастні ванни і масаж п`ят, санаторно-курортне лікування, фізіотерапевтичне лікування, індивідуальні ортопедичні устілки, консультація ортопеда два рази на рік (а.с.76-79).

Матеріали справи містять також копію медичної картки ОСОБА_9 (а.с.70-75), копію товарного чеку про придбання ортопедичного взуття 4 rest orto на суму 1850 грн (а.с.80), акт виконаних робіт про стоматологічні послуги ОСОБА_9 на суму 3150 грн та оплату даних послуг та надані відповідні рекомендації стоматолога (а.с.81, 82, 83).

Згідно довідки громадської організації «Театр танців Ліла» № 1-2901/20 від 29 січня 2020 року, ОСОБА_9 з вересня 2016 року на постійній основі відвідує танцювальні заняття в ГО «Театр Танців Ліла» та приймає участь у танцювальних виступах, оплата з вересня 2016 року по грудень 2019 року складала 320 гривень за місяць, з січня 2020 року 380 гривень за місяць. Для виступів два рази на рік індивідуально відшиваються костюми. Вартість одного танцювального костюму в середньому становить 500 гривень. Оплату за заняття та пошив костюмів для виступів здійснює мати дівчинки ОСОБА_1 (а.с.84).

Крім того, у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ще одна донька, ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.с.62).

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20 червня 2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_14 (а.с.86-87).

Згідно розрахунку Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №9233488 з примусового виконання виконавчого листа №2-1137 виданого 06 серпня 2008 року Новоодеським районним судом Миколаївської області станом на 01 січня 2020 року складає 17277 грн 63 коп. Вбачається, що станом на 01 вересня 2019 року борг становив 9248 грн 63 коп. При цьому державним виконавцем нараховано розмір аліментів 2007 грн 25 коп. з 01 вересня 2019 року, однак ОСОБА_15 сплачував 1080 грн, тому розмір заборгованості збільшувався кожного місяця (а.с.106).

Інших доказів на підтвердження обставин справи сторонами не надано.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому частинами 1-4 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 даної статті визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, §45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Зокрема ч.1 визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3).

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Тобто, статтею 192 СК України визначено, що зміна розміру аліментів можлива у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника бо одержувала аліментів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність позовних вимог ОСОБА_2 .

Дійсно, вбачається, що після стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання доньки, у ОСОБА_2 змінився матеріальний стан та стан здоров`я, що підтверджується відповідними доказами.

Доводи апеляційної скарги, що при ухваленні рішення судом було враховано зміни матеріального та сімейного стану платника аліментів, проте не враховано зміни матеріального та сімейного стану одержувача аліментів, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Так, вбачається, що відповідачка розлучилась та у неї на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей. Дані обставини дійсно підтверджуються матеріалами справи, однак вони не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки обов`язок по утриманню доньки ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має нести ОСОБА_14 та не впливає на розмір аліментів по утриманню ОСОБА_9 .

Доводи, що ОСОБА_1 сплачує щомісячно 20% від своєї заробітної плати згідно виконавчого листа, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, адже обов`язок утримання дитини покладається у рівних частинах на обох батьків.

Також відхиляються доводи апеляційної скарги, що Злата в зв`язку зі станом здоров`я потребує значних коштів для лікування та постійного сезонного придбання ортопедичного взуття, санаторно-курортного лікування, лікування зубів. Апеляційний суд звертає увагу, що дані обставини дають право відповідачці звернутися до суду про стягнення з батька дитини додаткових витрат на дитину в порядку ст.185 СК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у суді першої інстанції, а також у суді апеляційної інстанції, немає.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 п.3 ч.1, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 18 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: