РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Кремінна

Справа № 414/1687/20

Провадження № 2-о/414/183/2020

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Нагорянської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Голубівська сільська рада Луганської області, про встановлення факту належності заповіту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту належності заповіту, в обґрунтування якої послалася на наступні обставини.

Заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка ОСОБА_3 , яка за життя залишила заповіт на ім`я заявника, за яким заповіла їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ0063132, виданий Кремінською районною державною адміністрацією 31.01.1997.

17.06.2020 заявник звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті її тітки, на підставі якої нотаріусом була заведена спадкова справа.

22.06.2020 заявник звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив заявнику у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через те, що у заповіті ім`я заповідача помилково зазначено як « ОСОБА_4 », що є російськомовним варіантом запису імені померлої тітки.

За таких обставин, заявник просила суд встановити факт належності заповіту ОСОБА_3 , 1907 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 02.09.2020 разом із вирішенням питання про відкриття провадження у справі судом за власною ініціативою була витребувана у державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори, належним чином завірена копія спадкової справи № 35/2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с. 17-18).

Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, останній через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначив, що заявлені вимоги вони підтримують.

Представник Голубівської сільської ради у судове засідання не зявився, голова сільради Бобильова І. надала суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, в якій також зазначила, що проти заявлених вимог не заперечує.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України справа розглядалася за наявними письмовими матеріалами та без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Джамбул Республіки Казахстан, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 грудня 2019 року Кремінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області вбачається, що ОСОБА_3 , 1907 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Голубівка Луганської області у віці 94 років, про що складено відповідний актовий запис № 14 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0063132, відповідно до якого на підставі рішення Кремінської районної державної адміністрації № 958 від 10.12.1996 ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», розміром 10,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 11).

За життя ОСОБА_3 остання залишила заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла заявнику ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай). Зазначений заповіт був посвідчений 18 березня 1998 року головою Голубівської сільської радої Луганської області та зареєстровано в реєстрі за № 46, що також підтверджується листом цієї сільради № 220 від 15.07.2020. При цьому заповіт складений російською мовою, на імя ОСОБА_3 у ньому записане як «Евдокия» згідно із записом у погосподарській книзі № 1 (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) (а.с. 10, 13, 14-15).

У абз. 16 п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначається, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 539 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Із досліджених матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася та була прийнята до набрання чинності діючим Цивільним кодексом України, зокрема факт прийняття спадщини заявником ОСОБА_1 був перевірений державним нотаріусом по пред`явленому сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0063132 (а.с. 21).

Із постанови державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори, № 225/02-31 від 22.06.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з права на земельну частку (пай), що розташована у землях колишнього КСП «Зоря» с. Голубівка Луганської області, оскільки заповідачем у вказаному заповіті зазначено ОСОБА_5 , у той час як у свідоцтві про смерть та сертифікаті про право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0063132 прізвище, імя та по батькові померлої зазначаються як ОСОБА_3 . Також у постанові нотаріуса вказано, що спадкова справа № 35/2020 була заведена на підставі заяви ОСОБА_1 , а інші спадкоємці за законом чи за заповітом до нотаріуса не зверталися, свідоцтва про право на спадщину, а тако само інші заповіти чи спадкові договори відсутні. Зазначені обставини також підтверджуються витребуваною судом належним чином завіреною копією спадкової справи № 35/2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12, 20-28).

Таким чином, судом було встановлено, що перешкодою для видачі свідоцтва про право власності за заповітом на вищевказану земельну частку (пай) є наявність розбіжностей у записі імені заповідача у заповіті та інших документах (зокрема у свідоцтві про смерть та правовстановлюючому документі на земельну частку).

Суд дійшов висновку, що належність вказаного заповіту саме ОСОБА_3 в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, оскільки прізвище та ім`я по батькві заповідача співпадають із тими, що зазначені у свідоцтві про смерть та у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0063132. Крім того, суду бере до уваги, що у заповіті ім`я заповідача зазначається російською мовою та вказане із посиланням на погосподарську книгу, яка також заповнена російською мовою, тоді як у свідоцтві про смерть, а також у правовстановлюючому документі на земельну частку ім`я заповідача зазначається українською мовою.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я заявника не може бути проведена на загальних підставах, визначених у Законі України «Про нотаріат», суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити факт належності зазначеного заповіту ОСОБА_3 , 1907 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в результаті судові розгляду справи окремого провадження витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 13, 76-82, 89, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Голубівська сільська рада Луганської області, про встановлення факту належності заповіту задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , 1907 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту, посвідченого 18 березня 1998 року головою Голубівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 46, який був залишений заповідачем ОСОБА_5 на ім`я спадкоємця ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів із дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Заінтересована особа: Голубівська сільська рада Кремінського району Луганської області (ідентифікаційний код 05446723; місцезнаходження: Луганська область, с. Голубівка, вул. Шкільна, 13).

Суддя І.Г. Безкровний