РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2020 року Київський районний суд м.Харкова у складі :
головуючої судді Бородіної Н.М.,
за участю присяжних Топчанюк О.А., Травкіної В.І.
за участю секретаря Кострової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (м. Харків вул. Сумська б. 61) про визнання особи безвісно відсутньою, -
Заявник, ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання особа безвісно відсутньою. В якій просить суд визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім з 17.08.2014 року.
Заявник в обґрунтування поданої заяви зазначає, що її син, ОСОБА_2 , у червні 2014року виїхав на роботу до Краснодарського краю російської Федерації. Вони постійно підтримували з`явзок по телефону. 16.08.2014року син по телефону повідомив позивачу, що закінчив роботу та буде їхати додому до м. Харків, але додому так і не потрапив, зв`язок був втрачений та після цього дня ОСОБА_2 жодного разу не зателефонував позивачу. У 2014 році позивачка зверталась до Київського ВП ГУ НП В Харківській області про розшук сина та згідно наданої їй відповіді, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.06.2014року на пункті пропуску ОСОБА_3 перетнув державний кордон України в напрямку Російської Федерації та з того часу більше на територію України не повертався. Оскільки позивачу не відомо місце перебування сина ОСОБА_2 та встановити його місце перебування неможливо, позивач звернулась до суду з даною заявою для зняття сина з реєстрації.
Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити.
Зацікавлена особа повідомлялась належним чином, до суду не з`явилась, причини неявки невідомі.
Суд, заслухавши пояснення заявника та представника, дослідивши надані докази приходить до наступного.
Судом встановлено, що заявник, ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього.
ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні та копією паспорту ОСОБА_2 .
Згідно довідки Київського РВ від 11.11.2014р., ОСОБА_1 , зверталась із заявою до Київського РВ про розшук її сина ОСОБА_2 , який мешкав за адресою АДРЕСА_1 та з яким вона втратила зв`язок 15.08.2014року. Прийнятими заходами розшуку встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не виявилось можливим.
Згідно довідки відділення кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області від 28.09.2016року ОСОБА_2 , 20.06.2014року на пункті пропуску ОСОБА_3 перетнув державний кордон України в напрямку Російської Федерації і з того часу більше на територію України не повертався та в теперішній час знаходиться на території Російської Федерації. За адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 фактично не мешкає з 20.06.2014року після того, як перетнув державний кордон.
Згідно акту підписаного сусідами заявника, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не мешкає з серпня 2014 року.
Згідно листа Київського ВП ГУ НП в Харківській області від 08.11.2019року, ОСОБА_2 у 2014році перетнув державний кордон України у напрямку Російської Федерації і більше на територію України не повертався, останній раз виходив на зв`язок зі своїми родичами 16.08.2014року перебуваючи на території РФ у Красноярському краї. Також була проведена перевірка по облікам невпізнаних трупів громадян, надані запити до Департаменту охорони здоров`я, направлені орієнтировки всім абонентам електронної пошти та направлена інформація до ЗМІ. Проведеними заходами розшуку встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не виявилось можливим.
За даними державної прикордонної служби від 09.12.2019 відомостей щодо перетинання кордону державного України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підвередили факт не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації та відсутності відомостей щодо місця його знаходження понад рік.
Статтею 305 ЦПК України встановлено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна.
«Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).
Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:
а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;
б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;
в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;
За положеннями статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.
Тобто сам по собі факт непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації протягом тривалого часу та фактична відсутність відомостей про його місце перебування не є безумовною підставою для визнання його безвісно відсутнім.
До показів допитаних свідків суд ставиться критично, оскільки, обставини, що були повідомлені свідками під час їх допиту стали відомі їм лише зі слів самого заявника.
Також судом не приймається в якості доказів довідки та листи Київського відділу поліції оскільки вони не містять посилання на номер розшукової справи (номер ЄДРДР), а тому не підтверджують оголошення ОСОБА_2 у розшук. Також зазначені довідки не підтверджують факт перетину кордону ОСОБА_2 та є недопустимими доказами відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України.
Стосовно наявності у заявника правової зацікавленості у визнанні сина безвісно відсутнім, заявник повідомила суду, що метою визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно їй для зняття його з реєстрації.
Однак, суд зазначає, що питання про зняття особи з реєстрації може бути вирішено поданням відповідного позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що і є належним захистом особи своїх прав.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до положень ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Отже, враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку щодо недоведеності заявником обставин, на які посилається, а тому вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 257-259 ЦПК України, суд,-
В задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (м. Харків вул. Сумська б. 61) про визнання особи безвісно відсутньою- -відмовити
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текс рішення виготовлений 31.01.2020року.
Суддя Бородіна Н.М.
Присяжні : Топчанюк О.А.