ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/803/21/20 Справа № 204/5898/15 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 рокуДніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2015 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що його прабабі, ОСОБА_3 , та його прадіду, ОСОБА_4 , належало по 1/2 частині зазначеного домоволодіння, на підставі рішення Народного суду Красногвардійського району м. Дніпропетровська. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його прадід ОСОБА_4 , після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину зазначеного нерухомого майна. Його онук, відповідач по справі - ОСОБА_1 , після смерті прадіда отримав свідоцтво про право на спадщину від 27.07.1982 року, р/н № 1-3129. Але з того часу, як відповідач прийняв спадщину та по теперішній час він не проживає у зазначеному домоволодінні, ніколи не довідувався до нього, тому що вважав, що воно по праву належить прабабі, дружині померлого - ОСОБА_3 , адже вона самостійно доглядала будинок та утримувала його у належному стані. Де на теперішній час проживає ОСОБА_1 позивачу не відомо. Частина домоволодіння, яка перейшла у спадок до відповідача знаходилася у занедбаному стані, тому позивач у 2002 році коли повернувся з армії, за власний рахунок відремонтував його та привів у задовільний стан. Фактично з того часу, 1/2 частину домоволодіння, яка належить відповідачу, позивач використовував для своїх власних потреб, зберігав там дрова, та свої особисті речі. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла прабаба позивача. ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частку зазначеного домоволодіння. Після неї спадщину прийняла баба позивача, ОСОБА_5 . Успадковану частину, ОСОБА_5 вирішила залишити своєму внукові - позивачу по справі. 17.11.2012 року вона подарувала частину домоволодіння позивачу. Після цього, позивач продовжував відкрито, безперервно та добросовісно користуватися частиною домоволодіння, яке належить відповідачу. У зв`язку з тим, що частина будівлі, яка належить відповідачу, знаходить у вкрай занедбаному стані, позивач змушений витрачати свої кошти на її утримання та ремонт, бо існує загроза руйнації всього будинку. Враховуючи наведене просив позов задовольнити (том 1 а.с.2-3).

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю - відмовлено ( том 2 а.с.72-73).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року, в якому виправлено описку ухвалою від 13 жовтня 2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року - скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог та визнано за ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 1065 м2, по фактичному користуванню, яке складається з: А-1 - житловий будинок, шл.бетон, загальною площею 47,5 м2, Б - сарай, шл.бетон, Е- сарай, шл.бетон, Ж - гараж, шл.блок, Г - сарай, шл.бетон, З - вбиральня, дер., І,1-11 - споруди. ( том 1 а.с.а.с.113-116,124-125).

03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами (том 1 а.с.140-143).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю - задоволено.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року - скасовано.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року - залишено без змін (а.с.194-200).

Постановою Верхового суду від 25 березня 2020 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Гусакової Оксани Борисівни задоволено частково, постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року скасовано і направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (том 2 а.с.14).

Відповідно до ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до п.п. 3, 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (що регулює схожі за своїм змістом правовідносини), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК. Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачаєтья, що 03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами, в якій посилався на таке. Обґрунтовуючи своє рішення апеляційний суд зазначив, що відповідач ОСОБА_1 спірною частиною будинку не опікується тривалий проміжок часу, у зв`язку з чим позивач вимушений був звертатись до органів міліції з метою розшуку відповідача. Але як вбачається з довідки начальника Красногвардійського ВП ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 12 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_1 , був оголошений у розшук в 2007 році, та до теперішнього часу місцезнаходження якого не встановлено. Проте на запит відповідача, надано інформацію, що за даними Національної поліції України відомості щодо фактів звернення осіб в період з 01 січня 2015 року по 15 квітня 2019 року з приводу розшуку ОСОБА_1 відсутні. Доводи позивача про те, що він з 2002 року добросовісно та відкрито для всіх осіб безпосередньо володіє спірною частиною будинку є безпідставними та фактичним введенням суду в оману (том 1 а.с.140-143).

Колегія суддів наголошує, що довідка Національної поліції України від 16 квітня 2019 року №169зі/27/04/3-2019 є новим доказом у справі, видана вже після ухвалення судового рішення та стосується періоду з 01 січня 2015 року по 15 квітня 2019 року.

Отже, обставини, які вказані ОСОБА_1 не є нововиявленими, у розумінні ст. 423 ЦПК України, тому, на підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.423 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю - відмовити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року - залишити в силі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: