УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування судового наказу

04 лютого 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №712/15157/19, 2-н/712/1344/19 від 28 грудня 2019 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою, в якій просить: поновити пропущений строк на подання заяви про скасування судового наказу №712/15157/19, 2-н/712/1344/19 від 28 грудня 2019 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси; скасувати судовий наказ №712/15157/19, 2-н/712/1344/19 від 28 грудня 2019 року, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з неї на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 14480 гривень 23 копійок, 3% річних в сумі 45 гривень 05 копійок, інфляційні у сумі 61 гривня 38 копійок та судовий збір в сумі 192 гривні 10 копійок. А всього 14778 гривень 79 копійок.

Заяву обґрунтовує тим, що 28 грудня 2019 року Соснівським районним судом м. Черкаси видано судовий наказ за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про стягнення з неї на користь стягувача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 14480 гривень 23 копійок, 3% річних в сумі 45 гривень 05 копійок, інфляційні у сумі 61 гривня 38 копійок та судовий збір в сумі 192 гривні 10 копійок. А всього 14778 гривень 79 копійок.

Вказаний судовий наказ вона отримала 14 січня 2020 року, однак, в зв`язку з перебуванням в період з 17 січня 2020 року по 27 січня 2020 року на стаціонарному лікуванні, не мала можливості у визначений законом строк звернутися до суду з даною заявою.

Вважає, що наказ підлягає скасуванню, оскільки вона не зареєстрована, не проживає та не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 2002 року, в зв`язку з її продажем. Таким чином, вимоги стягувача є необґрунтованими.

Вивчивши матеріали справи, заяву про скасування судового наказу та додані до неї письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

28 грудня 2019 року Соснівським районним судом м. Черкаси, на підставі заяви Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради виданий судовий наказ №712/15157/19, 2-н/712/1344/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, заборгованості за оплату житлово комунальних послуг станом на 01 вересня 2019 року у сумі 14480 гривень 26 копійок, 3% річних в сумі 45 гривень 05 копійок, інфляційних в сумі 61 гривня 38 копійок та витрат по сплаті судового збору у сумі 192 гривні 10 копійок, а всього 14778 гривень 79 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

02 січня 2020 року на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , направлено копію судового наказу та копію заяви про видачу судового наказу з додатками.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вищевказані документи ОСОБА_1 отримала особисто 14 січня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про скасування вказаного судового наказу ОСОБА_1 звернулася до суду 03 лютого 2020 року, пропустивши строк, передбачений ч.1 ст.170 ЦПК України для звернення з відповідною заявою.

Однак, згідно виписки з історії хвороби №1018, виданої КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», ОСОБА_1 у період з 17 січня 2020 року по 27 січня 2020 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в ІІ терапевтичному відділенні ІІІ міської лікарні.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, суд при розгляді справи керується верховенством права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, згідно статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, право на справедливий суд вважається дотриманим, коли компетентним судом дотримано всіх процесуальних гарантій.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

На підставі викладеного, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з заявою про скасування судового наказу №712/15157/19, 2-н/712/1344/19 від 28 грудня 2019 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси.

Згідно ч.3 ст.170 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Підстави для повернення заяви про скасування судового наказу заявнику відсутні.

При цьому, з заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу вбачається спір про право, оскільки заявник в повному обсязі заперечує проти вимог стягувача, який може бути вирішений судом лише в разі звернення КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» до боржника з відповідним позовом.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи, що наказне провадження є безспірним, тобто задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право, при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи.

Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може надати суду, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також, згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 164, 170, 171, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №712/15157/19, 2-н/712/1344/19 від 28 грудня 2019 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з заявою про скасування судового наказу №712/15157/19, 2-н/712/1344/19 від 28 грудня 2019 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Скасувати судовий наказ №712/15157/19, 2-н/712/1344/19 від 28 грудня 2019 року, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заборгованості за оплату житлово комунальних послуг станом на 01 вересня 2019 року у сумі 14480 гривень 26 копійок, 3% річних в сумі 45 гривень 05 копійок, інфляційних в сумі 61 гривня 38 копійок та витрат по сплаті судового збору у сумі 192 гривні 10 копійок, а всього 14778 гривень 79 копійок.

Роз`яснити стягувачу Комунальному підприємству теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, що він має право звернутися до суду з вимогами, зазначеними в заяві про видачу судового наказу, в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Борєйко