КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№22-ц/824/234/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/5375/19

13 серпня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарях - Волошину В.Р., Куркіній І.В., Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року, ухвалене під головуванням судді Волчка А.Я., у цивільній справі за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

23 травня 2017 року заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Горенської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 10 квітня 2008 року відведено в приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1693 га з кадастровим номером :01:009:0113 на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району для ведення особистого селянського господарства.

На підставі цього рішення сільської ради ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, який зареєстровано 21 квітня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 21.

Разом з тим, відповідно до інформації Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем від 03 березня 2017 року № 01-01/73, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 відведена за рахунок земель водного фонду, а саме: за рахунок 25-метрової прибережної захисної смуги річки Горенка в межах Горенської сільської ради.

Із інформації Центральної геофізичної обсерваторії від 22 лютого 2017 року № 17-08/383 вбачається, що річка Горенка має статус природнього водотоку, є правою притокою річки Ірпінь, згідно з класифікацією річок України належить до малих річок та має площу водозабору 29,1 км2, прибережні захисні смуги р. Горенка становлять 25 метрів.

Вказував, що фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначені нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу в розмірі й межах, встановлених законодавством. Водночас відсутність цього проекту та не визначення відповідними органами державної влади на території межі прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватися як відсутність самої прибережної захисної смуги та можливість до її встановлення передавати у приватну власність ділянки, що підпадає під нормативно визначену 25-метрову зону від урізу води.

Таким чином, при наданні у власність чи користування земельних ділянок навколо водних об`єктів необхідно ураховувати положення щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг шляхом урахування при розгляді матеріалів про надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення меж, з урахуванням конкретної ситуації.

Чинне на час прийняття спірного рішення водне та земельне законодавство взагалі не передбачало можливість відведення земельних ділянок водного фонду, зайнятих прибережними захисними смугами природних водних об`єктів загальнодержавного значення у приватну власність для будь-яких потреб, в тому числі і для ведення особистого селянського господарства.

Всупереч ст. ст. 58, 59, 60, 61, 84 Земельного кодексу України, ст. ст. 4, 6, 80, 85, 88, 89 Водного кодексу України Горенською сільською радою відведено у приватну власність ОСОБА_1 земельку ділянку водного фонду в межах прибережної захисної смуги водного об`єкту загальнодержавного значення - річки Горенка для особистого селянського господарства, де заборонено розорювання земель, а також садівництво та городництво, зберігання та застосування пестицидів і добрив.

Крім того, спірну земельну ділянку Горенською сільською радою відведено з порушенням порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Також за інформацією Департаменту містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації від 09.03.2017 № 01.1-26/305, Відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 27.02.2017 № 36, а також ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» від 10.03.2017 № 180 Генеральний план с. Горенка розроблено інститутом «УКРНДПШроцивільсільбуд» у 1999 році та затверджено рішенням Горенської сільської ради від 22.06.2001. Рішенням зазначеної ради від 09.10.2014 затверджено коригування генерального плану с. Горенка. Функціональне призначення території, за рахунок якої земельну ділянку відведено у приватну власність ОСОБА_1 - для озеленених територій загального користування.

Отже, оспорюване рішення щодо відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 прийняте усупереч вимог статей 60, 83, 118 ЗК України, статей 21 Закону України «Про основи містобудування», статей 3, 12 Закону України «Про планування і забудову і територій», у порушення визначеного чинною містобудівною документацією функціонального призначення території, за рахунок озеленених територій загального користування, які не можуть передаватись у приватну власність.

Враховуючи, що землі водного фонду не підлягають передачі у власність, Горенська сільська рада, приймаючи спірне рішення, вийшла за межі наданих їй повноважень, крім того, незаконно змінила цільове призначення земельної ділянки, внаслідок чого її неправомірно відведено в приватну власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

З огляду на викладене, вважав, що рішення 18 сесії 5 скликання Горенської сільської ради від 10 квітня 2008 року, яким відведено в приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1693 га з кадастровим номером :01:009:0113 для ведення особистого селянського господарства є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно й державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, виданий ОСОБА_1 також має бути визнаний недійним.

Зазначав, що скасування спірного рішення ради та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, який видано на підставі незаконного рішення, відповідає критерію законності.

Також звертав увагу на те, що про необхідність захисту прав та інтересів держави в судовому порядку прокурору стало відомо лише у лютому-березні 2017 року за результатами опрацювання інформації Центральної геофізичної обсерваторії від 22.02.201.7 № 17-08/383 та інформації Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем від 03.03.2017 № 01-01/73, якими підтверджено факт відведення спірної земельної ділянки у приватну власність за рахунок земель водного фонду. Зі змісту самого лише оскаржуваного рішення ради про відведення в приватну власність відповідача земельної ділянки неможливо встановити порушення вимог законодавства. Лише шляхом аналізу документів та інформації, отриманої прокуратурою області відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від органів влади, установ та організацій, встановлено факт допущення порушень вимог земельного законодавства.

З урахуванням зазначеного, позивач просив суд:

визнати незаконними та скасувати рішення Горенської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 10 квітня 2008 року щодо відведення в приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0, 1693 га з кадастровим номером :01:009:0113 на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

визнати недійсним державний акт серії ЯК № 357002 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0113 площею 0,1693 га, виданий на ім`я ОСОБА_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року у задоволенні позову заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 29 січня 2018 року заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що, відмовляючи у задоволенні позову, незважаючи на те, що суд повинен сприяти всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, в порушення принципу рівності та змагальності сторін і вимог ст.ст. 57-59, 64, 185, 212, 213 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення), у оскаржуваному рішенні не відображено результатів оцінки усіх без винятку доказів, поданих сторонами; не зазначено мотивів, з яких не прийнято до уваги докази, подані прокурором; не встановлено дійсних обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень; не застосовано норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Зазначав, що суд першої інстанції, в порушенні вимог ст.ст. 185, 212 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення) не надав належної оцінки наданим позивачем доказам та не навів мотивів, з яких взяв до уваги докази відповідача у справі та на підставі яких визнав докази, надані позивачем, неналежними чи недопустимими. Суд виключно на припущеннях дійшов висновку про те, що прокурором не доведено факту накладення спірної земельної ділянки на землі водного фонду.

Звертав увагу на те, що прокурором належними і допустимими доказами доведено факт надання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0699 га з кадастровим номером :01:009:0113 у порушення вимог ст.ст. 14, 19 Конституції України, ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України, ст.ст. 50, 58, 59, 60, 61, 84, 122 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 3, 4, 86, 88, 89 Водного кодексу України, ст.ст. 1, 20, 50-54 Закону України «Про землеустрій», ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.96 № 486, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб» від 11.04.02 № 502 за рахунок земель водного фонду, а саме прибережної захисної смуги р. Горенка.

Проте судом першої інстанції не надано оцінки наявному у матеріалах справи листу Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 03.03.2016 № 01-01/73 з доданими схемами та викопіюваннями з матеріалів космічної зйомки, відповідно до яких спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 повністю накладається на землі водного фонду, а саме 25 - метрову прибережну захисну смугу річки Горенка.

Єдиною підставою для відмови у задоволенні позову став лист КДП «Київгеоінформатика» від 02.11.2017 № 01-01/489, відповідно до якого спірна земельна ділянка відповідно до каталогу координат 2017 року на землі водного фонду не накладається.

При цьому, судом першої інстанції не враховано, що зазначена інформація надана КДП «Київгеоінформатика» станом на 2017 рік, а обставинами, які підлягають доказуванню у даному спорі є надання у власність відповідачки земельної ділянки з порушенням вимог земельного законодавства станом на 2008 рік.

Таким чином, наданий відповідачем лист КДП «Київгеоінформатика» жодним чином не підтверджує відсутність водних об`єктів на момент передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_1 у власність, як і не спростовує знаходження станом на 2008 рік спірної земельної ділянки у прибережній захисній смузі р. Горенка.

Отже, залишаючи поза увагою надані позивачем докази: карти-схеми та інформацію уповноважених органів та установ, з яких вбачається, що спірна земельна ділянка частково знаходиться на землях водного фонду, суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог прокурора лише на підставі наданого відповідачем листа КДП «Київгеоінформатика».

Також судом не надано жодної оцінки інформації Центральної геофізичної обсерваторії від 22.02.2017 № 17-08/383, відповідно до якої річка Горенка має статус природнього водотоку, є правою притокою р. Ірпінь, згідно класифікації річок України належить до малих річок та має площу водозабору 29,1 км2, прибережні захисні смуги р. Горенка становлять 25 метрів.

Крім цього, судом першої інстанції не взято до уваги викопіювання з Генерального плану с. Горенка, наданого ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» від 10.03.2017 року № 180 та Відділом містобудування та архітектури Києво- Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 27.02.2017 року № 36, відповідно до якого функціональне призначення території, за рахунок якої відведено у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку - для озеленених територій загального користування.

З огляду на вказане, вважав, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів накладення спірної земельної ділянки на землі водного фонду і невиконання прокурором вимог ст. 60 ЦПК України, є безпідставними.

28 лютого 2018 року до Апеляційного суду Київської області надійшов відзив представника ОСОБА_1 адвоката Сичова Олексія Олександровича на апеляційну скаргу, в якому він просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначав, що 02 листопада 2017 року Державним підприємством «Київгеоінформатика» було надано відповідь, в якій вказано, що згідно з викопіювання з топографічного плану станом на 2017 рік та наданих координат, земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 на землі водного фонду, а саме: на 25-метрову прибережну захисну смугу малої річки Горенка - не накладається. Таким чином, твердження позивача про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 накладається на землі водного фонду є помилковими, оскільки ґрунтуються на недостовірних даних (через відсутність координат земельної ділянки) і спростовуються наявними в справі доказами. Вважав, що не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що встановленню і доказуванню у даній справі підлягають обставинами, які існували на час надання спірної земельної ділянки відповідачці в 2008 році, а тому інформація про місце розташування земельної ділянки станом на 2017 рік не спростовує доказів знаходження даної земельної ділянки в прибережній захисній смузі в 2008 році.

В судовому засіданні прокурор Холоденко Альона Сергійївна підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Сичов Олексій Олександрович заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сільська рада повідомлена у встановленому законом порядку, направила на адресу апеляційного суду лист про розгляд справи у відсутності її представника, просила прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника Горенської сільської ради.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З копії рішенням Горенської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 10 квітня 2008 року вбачається, що безоплатно передано ОСОБА_1 у приватну власність із земель запасу Горенської сільської ради земельну ділянку площею 0,1693 га, розташовану в межах села Горенка з кадастровим номером :01:009:0113, для ведення особистого селянського господарства. (а.с.11 т.1)

На підставі вказаного рішення сільської ради ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку серії ЯК № 37002, який зареєстровано 21 квітня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 21. (а.с.12 т.1)

Відповідно до даних Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 не відчужувалось.

Відповідно до листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем " Київгеоінформатика" від 3 березня 2016 року № 01-01/73 наданого на запит прокуратури Київської області, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 повністю накладається на землі водного фонду, а саме: на водну поверхню малої річки Горенка та на її 25-ти метрову прибережну захисну смугу. Вказаний висновок зроблено на підставі викопіювання з топографічних матеріалів, а саме з топографічної карти масштабу 1:1000, номенклатурного листа М-36-9-Б-в-2 1993 року видання та матеріалів космічної зйомки станом місцевості на 2007, 2008 та 2016 роки із нанесеними межами земель водного фонду та земельних ділянок (а.с. 16)

Згідно листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем " Київгеоінформатика" від 02 листопада 2017 № 01-01/489, наданого на запит представника відповідачки адвоката Сичова О.О., межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113 нанесені згідно наданого каталогу координат на викопіювання з топографічного плану масштабу 1:2000 на територію с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області станом на 2017 рік. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 на землі водного фонду, а саме: 25-ти метрову прибережну захисну смугу малої річки Горенка не накладається. (а.с. 47)

Також, за інформацією Центральної геофізичної обсерваторії від 22 лютого 2017 року № 17-08/383, річка Горенка має статус природнього водотоку, є правою притокою р. Ірпінь, згідно з класифікацією річок України належить до малих річок та має площу водозабору 29,1 км2, прибережні захисні смуги по обидва береги річки Горенка мають бути 25 метрів. (а.с.15 т.1)

З листа відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 27.02.2017 року № 36 та листа ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» від 10.03.2017 року № 180 вбачається, що відповідно до чинного генерального плану села Горенка, територія ділянки з кадастровим номером :01:009:0113 за функціональним призначенням відноситься до озеленених територій загального користування. (а.с.24-28 т.1)

Звертаючись до суду з позовом в інтересах державим, заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури посилався на те, що Горенська сільська рада, приймаючи спірне рішення, вийшла за межі наданих їй повноважень, оскільки землі водного фонду не підлягають передачі у власність, крім того, незаконно змінила цільове призначення земельної ділянки та неправомірно передала в приватну власність ОСОБА_1 спірну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

Відмовляючи у задоволенні позовузаступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, суд першої інстанції посилався на те, що під час розгляду справи в суді прокурор не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка накладається на землі водного фонду, оскільки з листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем від 02.11.2017 № 01-01/489 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 на землі водного фонду, а саме 25-ти метрову прибережну захисну смугу малої річки Горенка не накладається.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він не ґрунтується на встановлених дійсних обставинах справи, досліджених судом доказах та не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі й землі водного фонду; віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Подібний порядок встановлено й для зміни цільового призначення земель, що згідно із частиною другою статті 20 ЗК України проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Відповідно до статті 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Згідно з частиною першою статті 58 ЗК України та статтею 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

Так, стаття 59 ЗК України передбачає обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлює можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди. Відповідно ж до частини четвертої статті 84 ЗК України землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством.

Випадки передачі земель водного фонду до приватної власності, зокрема громадян, передбачені положеннями частини другої статті 59 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин).

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера,водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (частина четверта статті 59 ЗК України).

Отже, за змістом зазначених норм права землі під водними об`єктами загальнодержавного значення, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки) і каналами; іншими водними об`єктами; підземними водами та джерелами; внутрішніми морськими водами та територіальним морем, як землі, зайняті водним фондом України, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Крім того, за положеннями статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України (у редакціях, чинних на час виникнення правовідносин) уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Правовий режим прибережних смуг визначається статтями 60-62 ЗК України та статтями 1, 88-90 ВК України.

Відповідно до статті 60 ЗК України, статті 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Прибережна захисна смуга - частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій установлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 листопада 2004 року № 434(далі - Порядок), у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час установлення водоохоронної зони.

Відсутність окремого проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги, необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку. Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у статті 59 ЗК України, суперечить нормам статей 83, 84 цього Кодексу.

На час прийняття оскаржуваного рішення Горенської сільської ради від 10 квітня 2008 року нормами статті 88 ВК України і статті 60 ЗК України не було передбачено установлення прибережних захисних смуг за окремими проектами землеустрою, а лише визначались нормативні межі таких захисних смуг.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи річка Горенка має статус природнього водотоку, є правою притокою р. Ірпінь, згідно з класифікацією річок України належить до малих річок та прибережні захисні смуги р. Горенка становлять 25 метрів, що підтверджується листом Центральної геофізичної обсерваторії від 22 лютого 2017 року № 17-08/383 та не заперечується учасниками справи.

Прокурор на підтвердження доводів позовної заяви про те, що належна на праві власності ОСОБА_1 земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 накладається на землі водного фонду послався на лист Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем " Київгеоінформатика" від 3 березня 2016 року № 01-01/73 з якого вбачається, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 повністю накладається на землі водного фонду, а саме: на водну поверхню малої річки Горенка та на її 25-ти метрову прибережну захисну смугу. Вказаний висновок зроблено на підставі викопіювання з топографічних матеріалів, а саме з топографічної карти масштабу 1:1000, номенклатурного листа М-36-9-Б-в-2 1993 року видання та матеріалів космічної зйомки станом місцевості на 2007, 2008 та 2016 роки із нанесеними межами земель водного фонду та земельних ділянок, копії яких долучені до вказаного листа. (а.с. 16)

Представник відповідачки, заперечуючи, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 накладається на землі водного фонду, надав лист Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем " Київгеоінформатика" від 02 листопада 2017 № 01-01/489, згідно з яким, межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113 нанесені згідно наданого каталогу координат на викопіювання з топографічного плану масштабу 1:2000 на території с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області станом на 2017 рік на землі водного фонду, а саме: 25-ти метрову прибережну захисну смугу малої річки Горенка не накладаються.

Відмовляючи в задоволенні позову заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, суд першої інстанції послався на лист Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем " Київгеоінформатика" від 02 листопада 2017 № 01-01/489 за яким земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 на землі водного фонду, а саме: 25-ти метрову прибережну захисну смугу малої річки Горенка не накладається.

При цьому, суд не зазначив в рішенні мотивів не прийняття до уваги листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем "Київгеоінформатика" від 3 березня 2016 року № 01-01/73 за яким земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 повністю накладається на землі водного фонду, а саме: на водну поверхню малої річки Горенка та на її 25-ти метрову прибережну захисну смугу.

Судом першої інстанції не враховано, що в листі Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем "Київгеоінформатика" від 02 листопада 2017 № 01-01/489 вказано інформацію станом на 2017 рік, тоді як оспорюється рішення Горенської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 10 квітня 2008 року, тому обставинами, які підлягають доказуванню у даному спорі є додержання чи порушення вимог земельного законодавства при наданні у власність відповідачки земельної ділянки станом на 2008 рік.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що наданий представником відповідачки ОСОБА_1 лист КДП «Київгеоінформатика» від 02 листопада 2017 № 01-01/489 не спростовує доводів позивача щодо знаходження спірної земельної ділянки у прибережній захисній смузі річки Горенка станом на 2008 рік.

Також з поземельної книги Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113, відкритої 14.08.2015 року вбачається, що в ній наявні два кадастрові плани вказаної земельної ділянки, а саме: запис від 14.08.2015 року №002 та запис від 06.10.2017 року №005. (а.с.110-115 т.1)

Колегією суддів враховується, що в основу листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем "Київгеоінформатика" від 02 листопада 2017 № 01-01/489 було покладено змінені координати поворотних точок спірної земельної ділянки згідно запису від 06.10.2017 року №005.

Виправлення у відомості про координати поворотних точок спірної земельної ділянки були внесені 06 жовтня 2017 року за заявою ОСОБА_1 . Розробник документації із землеустрою ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки». (а.с.117-119 т.1)

З листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 14 червня 2018 року №10-10-0.222-9522/2-18 вбачається, що згідно з відомостями, які містяться в Національній кадастровій системі, земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113, площею 0,1693 га, з видом використання «Для ведення особистого селянського господарства», зареєстрована в Державному реєстрі земель до 2013 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, виготовленого ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» та обліковується за ОСОБА_1 . Відомості про дану земельну ділянку було перенесено з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку. Поземельну книгу на земельну ділянку реєстратором було відкрито на підставі документів, наявних в архіві Управління. За результатами здійсненого пошуку, в тому числі - за матеріалами інвентаризації архіву Управління, проведеної за дорученням Прем`єр міністра України від 11.10.11 №48661/1/1-11 та за наказом Держкомзему від 14.10.11 №576 (зі змінами, внесеними наказом Держкомзему від 18.10.11 №578), документація із землеустрою, на підставі якої 06.10.2017 року було внесено зміни у відомості про координати поворотних точок до поземельної книги на зазначену земельну ділянку, в архіві Управління не виявлена, оскільки не була передана туди її розробником. (а.с.171 т.1)

З листа ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» від 21 травня 2018 року вбачається, що документація із землеустрою була виготовлена в одному екземплярі та передана замовнику ОСОБА_1 (а.с.164 т.1)

Відповідачкою ОСОБА_1 та її представником не надано суду апеляційної інстанції документів, на підставі яких внесено зміни в координати поворотних точок розташування спірної земельної ділянки, що в подальшому лягло в основу листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем "Київгеоінформатика" від 02 листопада 2017 № 01-01/489, який був взятий судом першої інстанції за основу при ухваленні оскаржуваного рішення. В доповнені до відзиву на апеляційну скаргу адвокат Сичов О.О. вказав, що оригінал документації був поданий в Центр надання адміністративних послуг при Києво-Святошинській районній державній адміністрації. При цьому вказав, що координати поворотних точок (кутів) земельної ділянки в зміненому кадастровому плані відповідають координатам, зафіксованим в поземельній книзі на спірну земельну ділянку, й відображення місцезнаходження земельної ділянки на публічній кадастровій карті стало відповідати фактичному місцезнаходженню земельної ділянки.

З метою з`ясування дійсних обставин справи та перевірки доводів учасників справи, ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року було задоволено клопотання першого заступника прокурора Київської області Грабець Ігоря Нестеровича про призначення експертизи. Призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та на вирішення експертів було поставлено наступні питання:

1.Чи накладаються (перетинаються) межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113 на землі водного фонду (нормативно визначенні прибережні смуги водних об'єктів) за координатами поворотних точок земельної ділянки, внесеними до поземельної книги за землевпорядною документацією, розробленою ТОВ «Гео-Сервіс Плюс»? Яка площа накладення?

2.Чи накладаються (перетинаються) межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113 на землі водного фонду (нормативно визначенні прибережні смуги водних об'єктів) за координатами поворотних точок земельної ділянки, внесеними до поземельної книги за землевпорядною документацією, розробленою ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки»? Яка площа накладення?

3.Чи змінилася конфігурація земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113 в результаті виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки?

4.Чи зміщувалась у просторі земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 в результаті виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки по відношенню до координат, внесених до поземельної книги за землевпорядною документацією розробленою ТОВ «Гео-Сервіс Плюс»?

5.Чи призвело виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113 до відсутності накладення зазначеної земельної ділянки на землі водного фонду (нормативно визначенні прибережні захисні смуги водних об'єктів)?

За результатами проведення судової земельно-технічної експертизи судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Савчак Вікторією Владиславівною складено висновок експерта від 02 квітня 2020 року №3900/19-41/7892-7895/20-41 згідно з яким:

1. Межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113, визначені згідно запису 002 від 14.08.2015 у поземельній книзі за даними ТОВ «Гео-Сервіс Плюс», перетинаються із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги для «зарибленої водойми» (якщо така обліковується як ставок), площа під перетином становить 0,0699 га.

Межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113, визначені згідно запису 002 від 14.08.2015 у поземельній книзі за даними ТОВ «Гео-Сервіс Плюс», майже повністю перетинаються із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги для «зарибленої водойми» (якщо така обліковується як озеро), площа під перетином становить 0,1675 га.

Межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113, визначені згідно запису 002 від 14.08.2015 у поземельній книзі за даними ТОВ «Гео-Сервіс Плюс», також перетинаються із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги для р. Горенка (в тому випадку, якщо водний об`єкт, який протікає повз неї, компетентними органами влади віднесений до річок), площа під перетином становить 0,1338 га.

Межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113, визначені згідно запису 002 від 14.08.2015 у поземельній книзі за даними ТОВ «Гео-Сервіс Плюс», не перетинаються із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги для р. Горенка (в тому випадку, якщо водний об`єкт, який протікає повз неї, компетентними органами влади віднесений до каналів). При цьому, розміри смуги відведення для каналу експерту невідомі.

2. Межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113, визначені згідно запису 005 від 06.10.2017 у поземельній книзі за даними ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», перетинаються із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги для «зарибленої водойми» (якщо така обліковується як ставок), площа під перетином становить 0,0820 га.

Межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113, визначені згідно запису 005 від 06.10.2017 у поземельній книзі за даними ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», повністю перетинаються із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги для «зарибленої водойми» (якщо така обліковується як озеро), площа під перетином становить 0,1693 га.

Межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113, визначені згідно запису 005 від 06.10.2017 у поземельній книзі за даними ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», не перетинаються із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги р. Горенка (незалежно від того, віднесена вона в даній місцевості до річок чи до каналів).

3. Конфігурація земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113 в результаті виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки залишилася незмінною. Конфігурація земельної ділянки згідно запису № 002 від 14.08.2015 у поземельній книзі є ідентичною із конфігурацією земельної ділянки згідно запису № 005 від 06.10.2017 у поземельній книзі.

4. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 в результаті виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки, внесених згідно запису № 005 від 06.10.2017 у поземельній книзі за даними ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», по відношенню до координат поворотних точок меж земельної ділянки, внесених згідно запису № 002 від 14.08.2015 у поземельній книзі за даними ТОВ «Гео-Сервіс Плюс» зміщена на південний захід.

5. Виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113 згідно запису №005 від 06.10.2017 призвело до відсутності перетину зазначеної земельної ділянки із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги для р. Горенка (за обставин, якщо водний об`єкт, який протікає повз неї, компетентними органами влади віднесений до річок).

Як зазначалося вище, річка Горенка має статус природного водотоку, є правою притокою р. Ірпінь, згідно з класифікацією річок України належить до малих річок та прибережні захисні смуги р. Горенка становлять 25 метрів, що підтверджується листом Центральної геофізичної обсерваторії від 22 лютого 2017 року № 17-08/383.

У висновку експерта від 02 квітня 2020 року №3900/19-41/7892-7895/20-41 зазначено, що межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113, визначені згідно запису 002 від 14.08.2015 року у поземельній книзі за даними ТОВ «Гео-Сервіс Плюс», перетинаються із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги для р. Горенка, площа під перетином становить 0,1338 га. Також зроблено висновок про те, що межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113, визначені згідно запису 005 від 06.10.2017 року у поземельній книзі за даними ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», не перетинаються із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги р. Горенка. Виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0113 згідно запису №005 від 06.10.2017 призвело до відсутності перетину зазначеної земельної ділянки із нормативно визначеними межами прибережної захисної смуги для р. Горенка.

При цьому, колегією суддів враховується, що відповідачкою ОСОБА_1 та її представником не надано документів на підставі яких було внесено зміни в координати поворотних точок розташування спірної земельної ділянки згідно запису №005 від 06.10.2017 року.

Крім того, оскільки оспорюється рішення Горенської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 10 квітня 2008 року, тому необхідним є встановлення розташування спірної земельної ділянки станом на час прийняття оспорюваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції щодо відсутності доказів накладення спірної земельної ділянки на землі водного фонду.

Крім того, відповідно до ст. 19 ЗК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі водного фонду та сільськогосподарського призначення.

Відповідно до положень ст. ст. 20, 21 ЗК України, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Як встановлено вище, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 відноситься до земель водного фонду України, проте оскаржуваним рішенням 18 сесії 5 скликання Горенської сільської ради від 10 квітня 2008 року в приватну власність ОСОБА_1 відведено вказану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами позовної заяви та апеляційної скарги про те, що спірну земельну ділянку відведено Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області з порушенням порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Крім цього, судом першої інстанції не взято до уваги викопіювання з Генерального плану с. Горенка, лист ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» від 10.03.2017 року № 180 та лист відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 27.02.2017 року № 36, відповідно до яких функціональне призначення території, за рахунок якої відведено у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку - для озеленених територій загального користування.

У свою чергу, згідно п.4 ч.3 ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо);

У силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Таким чином, враховуючи, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0113 відведена для ведення особистого селянського господарства з порушенням порядку встановлення та зміни цільового призначення земель за рахунок земель водного фонду, а саме за рахунок 25-метрової прибережної захисної смуги річки Горенка в межах Горенської сільської ради та за рахунок озеленених територій загального користування, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимогипро визнання незаконним та скасування рішення Горенської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 10 квітня 2008 року щодо відведення в приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1693 га з кадастровим номером :01:009:0113 на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Також відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

З огляду на те, що рішення Горенської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 10 квітня 2008 року щодо відведення в приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1693 га з кадастровим номером :01:009:0113 на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області є незаконним, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним державного акту серії ЯК № 357002 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0113 площею 0,1693 га, виданого на ім`я ОСОБА_1 на підставі вказаного рішення сільської ради.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури поданого в інтересах держави, визнання незаконним та скасування рішення Горенської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 10 квітня 2008 року та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 357002, виданого на ім`я ОСОБА_1 21 квітня 2010 року.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року по справі №369/5374/17-ц.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

В ході розгляду даної справи Прокуратурою Київської області було понесено судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3 200,00 грн. та 4 800,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Також Прокуратурою Київської області було понесено судові витрати, пов`язані з оплатою вартості експертизи в розмірі 16016,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1152 від 02 липня 2020 року.

Оскільки позов та апеляційну скаргу прокуратури задоволено в повному обсязі, то з Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та ОСОБА_1 на користь Прокуратури Київської області підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі по 4 000,00 грн. з кожного та витрати, пов`язані з проведенням експертизи по 8008,00 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 6, 88 - 90 Водного кодексу України, ст..ст. 19 - 21, 58 - 62, 83, 84, 155 Земельного кодексу України, п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Мінприроди України 05 листопада 2004 року № 434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2004 р. за № 1470/10069,ст.ст. 21, 393 ЦК України, ст.ст. 10,58, 59, 60 ЦПК України ( у редакції від 18.03.2004 року), ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Горенської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 10 квітня 2008 року щодо відведення в приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1693 га з кадастровим номером :01:009:0113 на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Визнати недійсним державний акт серії ЯК № 357002 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0113 площею 0,1693 га, виданий на ім`я ОСОБА_1 21 квітня 2010 року.

Стягнути з Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (код ЄДРПОУ - 04358520)та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь прокуратури Київської області (код ЄДРПОУ - 02909996) витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 000,00 грн. з кожного.

Стягнути з Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (код ЄДРПОУ - 04358520)та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь прокуратури Київської області (код ЄДРПОУ - 02909996) витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі8 008,00 грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2020 року.

Головуючий: Судді: