Справа № 161/1943/20
Провадження № 2/161/1541/20
У Х В А Л А

16 вересня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

В складі головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі судового засідання Мельничук Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Банк інвестицій на заощаджень", Луцького відділення №2 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» про захист прав споживача та стягнення коштів згідно договору поточного рахунку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 лютого 2020 року звернулась в суд з вищевказаним позовом .

Позивач ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово не з`являлась, зокрема, 05 травня 2020 року, 02 червня 2020 року та 24 червня 2020 року, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та інформація про дату, час та місце судового розгляду справи на офіційному веб-сайті суду веб-порталу Судової влади України у розділі «Списки справ, призначених до розгляду».

Заяви від ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутності суду не надходило.

Від представника відповідача АТ «Банк інвестицій та заощаджень» надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, згідно з якою просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про захист прав споживача та стягнення коштів згідно договору поточного рахунку.

В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні .

Крім того, згідно вимог ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

На думку суду, позивач ОСОБА_1 , яка подала позовну заяву, в судові засідання не з`являється без поважних причин, не цікавиться станом провадження в даній справі.

Отже, систематична неявка позивача в судові засідання з різних підстав, на думку суду, свідчать про зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами, що призводить до порушення строків розгляду справи і порушення права відповідача на справедливий судовий розгляд впродовж розумного строку.

Частиною 1 ст.44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , у зв`язку з її повторною неявкою, без поважних причин.

Наслідки неявки в судове засідання позивача визначені частиною 5 ст. 223 ЦПК України, відповідно до якої, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин справи , відповідно до зазначених норм процесуального права, а також з метою забезпечення виконання завдань цивільного судочинства, дотримання засад і принципів міжнародного права, з урахуванням того, що належним чином повідомлена про місце, дату і час розгляду справи, позивач в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомила про причини своєї неявки в судові засідання, не обґрунтувала їх поважність, суд виходячи з положень ч. 5 ст. 223, п. 3. ч. 1 ст. 257 ЦПК України вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 , про захист прав споживача та стягнення коштів слід залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257, 259, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Банк інвестицій на заощаджень", Луцького відділення №2 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» про захист прав споживача та стягнення коштів згідно договору поточного рахунку залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду із позовом повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта