Справа № 587/1752/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року Сумський районний суд Сумської області в складі :

Головуючого судді Черних О.М.

з участю секретаря судового засідання - Макошенець С.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Неговської І.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), Битицької сільської ради (с.Битиця, вул.. Сумська, 96, Сумського району, Сумської області), третя особа приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Висєканцева Тетяна Сергіївна ( АДРЕСА_4 .Суми, вул.. Садова, 33) про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та про надання права спадкування разом із спадкоємцями другої черги,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінити черговість одержання права на спадкування, а саме надати право позивачці прийняти спадщину після спадкодавця ОСОБА_5 разом із спадкоємцями другої черги за законом.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Неговська І.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задоволити. ОСОБА_1 суду пояснила, що вона проживала з ОСОБА_5 однією сім`єю з 01 січня 2014 року по АДРЕСА_5 . Вони вели спільне господарство, вона за ним доглядала, оскільки він потребував сторонньої допомоги будучи особою хворою на цукровий діабет. Вказала, що вона вважала його своїм чоловіком, у лікарні доглядала за ним 7 діб, поховала за свої кошти.

Відповідачка ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Вказала, що вона є племінницею ОСОБА_5 . Зазначила, що з дядьком вони зустрічались рідко, останнього разу бачились приблизно в 2015-2016 роках, на той час він проживав зі своєю дружиною ОСОБА_6 . Вказала, що ОСОБА_1 вона взагалі незнає і незнала про їх відносини.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Лисенко Г.К. також заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважала їх необґрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню. Надала письмовий відзив.

Представник відповідача Битицької сільської ради в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду будучи належним чином повідомлений, направив заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність.

Третя особа - приватний нотаріус Висєканцева Т.С. в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду повідомлена належним чином, направила заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність. При вирішенні спору поклалась на розсуд суду.

Короткий зміст відзиву відповідачів - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Відповідачі заперечують проти позову в повному обсязі, обґрунтувавши свої заперечення тим, що викладені в позові обставини не відповідають дійсності. Вказують, що ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 до квітня 2017 року, на час смерті був зареєстрований і проживав в будинку АДРЕСА_5 один. При цьому зазначають, що позивачка можливо з 2017 року і приїздила до нього, проте спільного господарства вони не вели, оскільки вона мешкала і працювала в м. Суми. А тому просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Короткий зміст відзиву відповідача Битицької сільської ради

У письмовому відзиві Битицька сільська рада зазначає, що у вирішенні позовних вимог вони покладаються на розсуд суду, разом з тим зазначають, що будь яких вимог до Битицької сільської ради позивачем не заявлено, а тому вважають, що вони є неналежними відповідачами.

Позиція суду

Суд вислухавши учасників процесу, свідків, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи за своїм внутрішнім переконаннях, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 270 від 15 лютого 2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Зарічним районним у м. Суми відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 16)

Згідно довідки Битицької сілької ради Сумського району Сумської області від 08 квітня 2019 року ОСОБА_5 , дійсно до смерті і на момент смерті був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_5 , заповіт він його імені сільською радою не посвідчувався (а.с. 17)

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано 06 квітня 2017 року про що складено відповідний актовий запис Зарічним районним у м. Суми відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.21)

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 57 від 15 лютого 2019 року ОСОБА_5 помер в Сумській центральній районній лікарні, хвороба , що призвела смерть: набряк головного мозку, інсулінозалежний цукровий діабет, одержувач свідоцтва ОСОБА_1 (а.с. 22)

Відповідно до наданих квитанцій від ФОП ОСОБА_8 « ОСОБА_9 » похованням ОСОБА_5 займались ОСОБА_1 та ОСОБА_10 .

Постановою приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Висєканцевою Т.С. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки не встановлений факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до дня відкриття спадщини. (а.с. 24)

З копії спадкової справи після померлого ОСОБА_5 (а.с. 39-76) вбачається, що спадщину за законорм прийняли рідна тітка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та племінниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5

В судовому засіданні були допитані свідки

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є депутатом селищної ради і давно знайома з ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_1 проживала в місті Суми, де працювала. Зазначила, що з 1 січня 2014 року остання почала проживати з ОСОБА_5 такий висновок вона зробила з того, що вони разом їздили на роботу, бачила як вони разом обробляли город, ходили на річку, в магазин і таке інше. При цьому, вказала, що дружина ОСОБА_5 ОСОБА_12 з 2014 року їздила на заробітки і вже на той час вони не проживали однією сім`єю. ОСОБА_1 займалась похованням, і кошти на це збирали всім селом.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона була сусідка спадкодавця ОСОБА_5 і може підтвердити той факт, що ОСОБА_1 проживала разом з ним однією сім`єю з 2013 року, разом господарювали, облаштовували будинок, вона разом зі своїм чоловіком часто ходили до них у гості.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона є подругою ОСОБА_1 , остання часто приїздила до неї в гості і в кінці 2013 року вона познайомилась з безпалим і відразу почали проживати разом.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона є двоюрідна сестра ОСОБА_5 і їй відомо, з телефонної розмови з братом, що ОСОБА_1 почала проживати з останнім з 1 січня 2014 року.

Свідок ОСОБА_16 та свідок ОСОБА_17 суду пояснили, що є двоюрідними братами ОСОБА_5 і їм відомо, з телефонної розмови з братом, що ОСОБА_1 почала проживати з останнім з 1 січня 2014 року.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона колишня дружина ОСОБА_5 26 грудня 2003 року вони зареєстрували свій шлюб. Вказала, що спочатку вони проживали в с. Пушкарівка Сумського району, Сумської області, потім переїхали до міста, оскільки працювали там і доглядали за її хворою матір`ю, чоловік дуже допомагав їй. Після смерті матері, в квітні 2014 року вони переїхали знову проживати в с. Пушкарівка, Сумського району. Зазначила, що коштів не вистачало на життя і вона була вимушена поїхати на заробітки закордон. Вона їздила кожні 3 місяці, а повертаючись вони жили разом, підтримуючи шлюбні відносини. Вказала, що у них були досить теплі відносини, вони кохали один одного, ОСОБА_5 досить любляче ставився до її дітей та онуків, які його і зараз згадують. В 2017 році, вона запропонувала ОСОБА_5 розлучитися, і хоча він і заперечував вона наполягла на цьому і в 2017 році, вони офіційно розлучилися, хоча і залишились вінчані. Приблизно влітку 2017 року, вона дізналась, що ОСОБА_5 проживає разом з якоюсь жінкою. Пояснила, що ОСОБА_5 хворів на цукровий діабет з 2006 року, проте безпорадним його назвати неможно, він працював і обслуговував себе самостійно до останнього, навіть сам колов собі інсулін.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є двоюрідна сестра ОСОБА_5 і донька відповідачки - ОСОБА_3 . Вказала, що зі спадкодавцем вони були досить близькими, оскільки у нього дуже рано померла мати і ми з мамою йому допомагали. Зазначила, що вони з ОСОБА_5 постійно підтримували один одного, цікавились життям один одного. Пояснила, що він дуже любив жінок, проте дружина була у нього одна ОСОБА_12 , коли вона почала їздити закордон «на заробітки» і він дуже сумував за нею, і саме вона йому в цей час допомагала, оскільки навіть допомогти під час хвороби йому було нікому. Так, в 2015 році поранивши ногу під час охоти, він зателефонував їй, і вона приїздила до нього допомогти, оскільки у нього навіть поїсти нічого не було, був ще випадок в 2016 році , він дуже захворів і потребував допомоги і саме вона йому допомагала. Повідомила, що приблизно весною 2017 року їй стало відомо, що у нього з`явилась інша жінка і вона зателефонувавши брату, дізналось, що дійсно у нього є жінка ОСОБА_18 , яка хоча і не проживає з ним, проте приїздить на вихідні. Вказала, що коли брат потрапив до лікарні, вона щодня бачилась з ОСОБА_1 , купувала ліки, а потім разом організовували поховання.

Мотивувальна частина і доводи суду та застосовані норми права

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Разом з тим, відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 80 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів

Суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог щодо зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у позивача могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження тих обставин, що вона протягом тривалого часу матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу ОСОБА_5 , який через тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані. Натомість під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_5 самостійно себе забезпечував, навіть працював, що не заперечувала і сама позивачка, повідомивши, що в лікарню він потрапив з місця роботи. Крім того, суд критично ставить до показів свідків позивача та наданих нею акту про фактичне місце проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_5 і виданої на підставі нього довідки (а.с. 18-19), оскільки вони видані після смерті власника будинку і неузгоджуються з іншими доказами. При цьому суд звертає увагу на те, що свідки зазначали, що ОСОБА_5 не перебував у безпорадному стані і не потребував сторонньої допомоги.

Натомість покази свідка ОСОБА_2 , що вона та ОСОБА_5 підтримували шлюбні відносини до 2017 року повністю узгоджується з письмовими доказами, а саме свідоцтвом про розірвання шлюбу та показами ОСОБА_10 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем з 2014 року по день його смерті, не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), Битицької сільської ради (с.Битиця, вул.. Сумська, 96, Сумського району, Сумської області), третя особа приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Висєканцева Тетяна Сергіївна ( м.Суми, вул.. Садова, 33) про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та про надання права спадкування разом із спадкоємцями другої черги - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних