ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року

м. Харків

справа №636/83/18

провадження № 22-ц/818/3162/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач: Акціонерна компанія «Харківобленерго»

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АК «Харківобленерго» (нині АТ «Харківобленерго) про захист прав споживачів за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 березня 2020 року у складі судді Карімова І.В., -

в с т а н о в и в:

12 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Акціонерної компанії «Харківобленерго» (нині АТ «Харківобленерго) про захист прав споживачів, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати незаконними дії і бездіяльність АК «Харківобленерго» щодо тимчасового припинення електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 без попередніх повідомлень і без надання інформації про причини відключень на протязі періоду часу з грудня 2014 року по лютий 2018 року загальною тривалістю понад 350 годин;

-визнати незаконними дії і бездіяльність АК «Харківобленерго» щодо заміни електролічильника 01.09.2017 року і 13.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 і встановлення нового електролічильника в неналежному місці на висоті 8 метрів;

-визнати незаконними дії і бездіяльність АК «Харківобленерго» щодо безпідставного істотного завищення рахунку на 705 грн. за спожиту електроенергію за липень 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати АК «Харківобленерго» встановити електролічильник за адресою: АДРЕСА_1 , узгодивши зі споживачем тип, марку електролічильника і місце його розташування у будинку чи його прибудові, забезпечивши споживачу можливість зняття показань лічильника;

-зобов`язати АК «Харківобленерго» повернути зайво сплачені кошти у розмірі 705 грн., сплачені ним за енергопостачання у липні 2017 року з урахуванням інфляційних витрат і процентів за користування чужими коштами - 1007,36 грн.;

-стягнути з АК «Харківобленерго» п`ятикратну вартість недовідпущеної електроенергії у результаті тимчасового припинення енергопостачання за період часу з грудня 2014 року по лютий 2018 року загальною тривалістю понад 350 годин у розмірі 2 257,5 грн.;

- стягнути з АК «Харківобленерго» на його користь санкції за відмову у реалізації його права на вільний вибір послуги по заміні електролічильника у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500 грн.;

-стягнути з АК «Харківобленерго» завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. ( а.с. 83-88, 105-110 т.1)

13 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до Акціонерної компанії «Харківобленерго» (нині АТ «Харківобленерго) про захист прав споживачів, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати незаконними дії і бездіяльність АК «Харківобленерго» щодо тимчасового припинення електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 без попередніх повідомлень і без надання інформації про причини відключень на протязі періоду часу з грудня 2014 року по лютий 2018 року загальною тривалістю понад 350 годин;

-визнати незаконними дії і бездіяльність АК «Харківобленерго» щодо заміни електролічильника 01.09.2017 року і 13.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 і встановлення нового електролічильника в неналежному місці на висоті 8 метрів;

-визнати незаконними дії і бездіяльність АК «Харківобленерго» щодо безпідставного істотного завищення рахунку на 705 грн. за спожиту електроенергію за липень 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати АК «Харківобленерго» встановити електролічильник за адресою: АДРЕСА_1 , узгодивши зі споживачем тип, марку електролічильника і місце його розташування у будинку чи його прибудові, забезпечивши споживачу можливість зняття показань лічильника;

-зобов`язати АК «Харківобленерго» повернути зайво сплачені кошти у розмірі 705 грн., сплачені ним за енергопостачання у липні 2017 року з урахуванням інфляційних витрат і процентів за користування чужими коштами - 1007,36 грн.;

-стягнути з АК «Харківобленерго» п`ятикратну вартість недовідпущеної електроенергії у результаті тимчасового припинення енергопостачання за період часу з грудня 2014 року по лютий 2018 року загальною тривалістю понад 350 годин у розмірі 2 257,5 грн.;

- стягнути з АК «Харківобленерго» на його користь санкції за відмову у реалізації його права на вільний вибір послуги по заміні електролічильника у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500 грн.;

-стягнути з АК «Харківобленерго» завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. (а.с. 110 т.2).

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07 травня 2019 року ОСОБА_2 залучений до участі у справі у якості другого позивача, і позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єднані в одне провадження (а.с. 238 т.1).

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04 березня 2020 року в задоволені позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено. Судові витрати віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04.03.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що суд першої інстанції розглянув справу з проявами упередженості і необ`єктивності, розглянув справу без надання відповідачем належного доказу - журналу відключення електроенергії, на витребуванні якого наполягав позивач. Також зазначає, що відповідачем не спростовано факти відсутності відключень електроенергії на протязі 2014-2018 років

Зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме судом не надано оцінку документам, які надавалися позивачем до суду першої інстанції, , супровідний лист про направлення акту претензії від 20.12.2017, заяви-претензії від 11.11.2017., які з невідомих причин відсутні у матеріалах справи, а саме : акти-претензія від 22.09.2017, від 20.12.2017. також не надано оцінку доказам ,а саме платіжним квитанціям за 2017 рік, щодо безпідставності нарахувань суми 1056 грн. за спожиту електроенергію у липні 2017 року, доказам розташування електролічильника на висоті 8 метрів.

Також судом не надано оцінку актам заміни лічильника від 01.09.2017 та від 19.10.2017. які складено без участі позивача ОСОБА_1 , а також, в актах зазначено, що лічильник встановлено на висоті 1,7 м., що не відповідає дійсності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04.03.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є ідентичними доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 .

АК «Харківобленерго» у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 березня 2020 року залишити без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що з 01.01.2019 АТ «Харківобленерго» надає послуги з розподілу електричної енергії. Відповідно до п. 6 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 « Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії» після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати з цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію. Отже вимоги Позивача пред`явлені після 01.01.2019 до АТ «Харківобленерго», як до постачальник електричної енергії є необгрунтованими та такими що не відповідають нормам діючого законодавства.

Також зазначає, що позовні вимого ОСОБА_1 щодо припинення постачання електричної енергії з без попередніх повідомлень і без надання інформації про причини відключень на протязі періоду часу з грудня 2014 року по лютий 2018 року загальною тривалістю понад 350 годин не доведено відповідними доказами.

Дії АК «Харківобленерго» щодо заміни електролічильника 01.09.2017 та 13.10.2017 і встановлення нового електролічильника в неналежному місці на висоті 8 метрів відповідають нормам законодавства.

Позовні вимоги щодо безпідставного істотного завищення рахунку на 705,00 грн.за спожиту електроенергію за липень 2017 року та повернення зайва сплаченої суми з урахуваннім інфляційних втрат є недоведеними, при розгляді заяви-претензії перевірено правильність нарахування заборгованості, яка значиться по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Нарахування проведено з додержанням вимог постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.02.2015 №220.

Позовні вимоги щодо зобов`язання товариства встановити електролічильник узгодивши зі споживачем тип, марку, місце розташування та забезпечити споживачу можливість зняття показань лічильника є необґрунтованими.

Позовні вимоги щодо стягнення санкції за відмову у реалізації права на вільний вибір послуги по заміні електролічильника у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500,00 грн. є необґрунтованими, оскільки прилад обліку встановлено споживачу за рахунок АТ «Харківобленерго». Отже, встановлення приладу обліку не призвело до жодних наслідків для Позивача, права Бистрого, як споживача не порушені в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Також вказує, що позивач не надав суду доказів нанесення йому моральної шкоди.

АК «Харківобленерго» у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, у позові ОСОБА_2 відмовити.

Відзив обґрунтовано тим, що за адресою: АДРЕСА_1 між АК «Харківобленерго» та ОСОБА_1 02.04.2007 року укладено договір про користування електричною енергією. У зв`язку з продовження споживання електричної енергії після 01.01.2019 по теперішній час договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії вважається укладеним з ОСОБА_1 . АК «Харківобленерго» жодним чином не порушило прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_2 бо Він не був споживачем електричної енергії до 01.01.2019 в розумінні Правил та не є споживачем послуг з розподілу в розумінні Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що незгодні із запереченнями відповідача у повному обсязі, оскільки, на думку позивачів, відсутні як правові так і фактичні підстави для заперечення проти позовних вимог. Вважають, що у відповідача відсутні будь-які докази і доводи, якими можна було б заперечити позовні вимоги чи спростувати будь-які висновки зроблені у позовній заяві.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких належних та допустимих доказів звернення позивачів до відповідача про порушення їх прав у зв`язку з відключенням постачання електроенергії до їх будинку за період з грудня 2014 року по лютий 2018 року, до суду не надано, що відповідач при заміні приладів обліку за адресою проживання позивачів діяв в межах діючого законодавства, тому слід відмовити за безпідставністю у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними дій і бездіяльності АК «Харківобленерго» щодо заміни електролічильника 01.09.2017 року і 13.10.2017 року, і встановлення нового електролічильника в неналежному місці на висоті 8 метрів; зобов`язання АК «Харківобленерго» встановити електролічильник за адресою помешкання позивачів , узгодивши зі споживачем тип, марку електролічильника і місце його розташування у будинку чи його прибудові, забезпечивши споживачу можливість зняття показань лічильника; стягнення з АК «Харківобленерго» на їх користь санкції за відмову у реалізації права на вільний вибір послуги по заміні електролічильника у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн., що сума заборгованості за липень 2017 року сплачена споживачем ОСОБА_1 повністю. Доказів того, що сума в розмірі 705 грн. сплачена зайво, до суду не надано, у зв`язку із чим слід відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дії і бездіяльність АК «Харківобленерго» щодо безпідставного істотного завищення рахунку на 705 грн. за спожиту електроенергію за липень 2017 року та зобов`язання відповідача повернути зайво сплачені кошти за енергопостачання у липні 2017 року з урахуванням інфляційних витрат і процентів за користування чужими коштами в розмірі 1007, 36 грн., а також оскільки не встановлено порушення прав позивачів, неправомірність дій відповідача не доведена, відмовлено й у задоволенні позовів в частині відшкодування моральної шкоди.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

За вищевказаною адресою на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 ( а.с. 167 т. 1).

Відповідно до п. 5 договору по користування електричною енергією для обліку постачаємої електроенергії за адресою АДРЕСА_1 встановлено однофазний прилад обліку СО-ЄА05М1, заводський номер 309449.

Відповідно до п. 15 вказаного договору енергопостачальник безоплатно здійснює планові повірку, обслуговування та ремонт приладів обліку, дає рекомендації щодо енергозбереження та режимів споживання електричної енергії. Згідно п.16 договору розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами(цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. По факту отримання платіжного документу, виписаного енергопостачальником, плата здійснюється у термін, обумовлений у платіжному документі. У разі не отримання платіжного документу, виписаного енергопостачальником, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідно до п.19 договору енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну в розмірі і порядку, визначеному законодавством: у разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника - у розмірі п`ятикратної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії.

Енергопостачальник не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, постачання електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним у договорі, або за шкоду, заподіяну побутовому споживачу, якщо доведе, що вони виникли не з його вини, а внаслідок дії обставин непереборної сили або з вини побутового споживача (пункт 20 договору).

Відповідно до пункту 25 договору у разі порушення енергопостачальником умов договору споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються терміни, показники порушень тощо (бланк типового акта-претензії надає енергопостачальник). У разі неприбуття представника енергопостачальника у встановлений термін споживач має право подати претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш ніж три споживачі, або споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування.

Згідно пункту 28 договору про користування електричною енергією він укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни чи доповнення.

Згідно акту від 01 вересня 2017 року працівниками відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , була проведена технічна перевірка та заміна приладу обліку СОЭА05М1 № 309449 з показаннями «054737,7» ( який не мав пломб ДП, ХЕС) на прилад обліку МТХ1А10.DG.2L3- РR04 № 01088235( однофазовий, електронний з функцією обмеження потужності до 3 кВт при дозволеній договірній потужності 1,3 кВт) з РLС модемом і радіо модемом на опорі ВЛ0,4 кВ з показниками «0000344», про що складений акт № 2020-17 технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі з використанням фотофіксації (пункти 11.12). В п.5 акту також зазначено, що новий лічильник встановлено на висоті 7 метрів в шафі обліку типу КАЗ-1 (а.с.91,165).

Згідно акту № 2447-17 від 19.10.2017, оскільки при знятті показів працівниками відповідача було виявлено несправність встановленого 01.09.2017 року приладу обліку, останній з показаннями на дату складання акту «0002301,6» було замінено на прилад обліку МТХ1А10.DG.2L3- РR04 № 0304.011093426.2013( однофазний, електронний з функцією обмеження потужності до 3 кВт при дозволеній договірній потужності 1,3 кВт) з РLС модемом і радіо модемом на опорі ВЛ0,4 кВ з показниками «0000002,2». В п.5 акту також зазначено, що новий лічильник встановлено на висоті 1,7 метрів в шафі обліку типу КДЗ-1.

Акт від 19.10.2017 складено у присутності ОСОБА_1 , який не був згодний зі складанням акту, зазначивши про це в його тексті, в тому числі й з тим, що лічильник встановлено на висоті 8 метрів без його згоди і показання знятого лічильника не зняті. (а.с. 92, 166 т.1).

Згідно довідки абоненту по особового рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 станом на 21.02.2019 обліковується поточний борг: - 1,35 грн., за липень 2017 року нараховано за спожиту електроенергію 1056 ,00 грн.( а.с. 167 т.1)

Згідно відомості про контрольне знімання від 24.07.2017 по особовому рахунку НОМЕР_2 показання приладу обліку зафіксовано 54367, а станом на 25.06.2017 - 53749 ( а.с. 182 т.1)

В матеріалах справи містяться завірені ксерокопії Журналу обліку робіт за нарядами і розпорядженнями, Чугуївський РЄС, за період 01.08.2016- 18.10.2016; 19.10.2016-01.02.2017; 02.02.2017-25.05.2017; 25.05.2017 - 01.09.2017; 02.09.2017 - 11.12.2017; 11.12.2017-04.04.2018; 17.07.2018-25.10.2018. ( а.с. 16 -36 т.2)

Згідно заяви-претензії від 11 листопада 2017 року споживач ОСОБА_1 висловлює претензії Енергопостачальнику з приводу заміни електролічильника без його згоди, незаконного встановлення лічильника у неналежному місці, на висоті 8 м., істотного завищення рахунку за спожиту електроенергію у липні 2017 року, тимчасового припинення електропостачання за період часу з 4.12.2014 по 09.11.2017 за його підрахунками загальною тривалістю понад 200 годин в якій споживач просить встановити електролічильник в узгодженому з ним місці, забезпечити можливість зняття показань лічильника, повернути зайво сплачені кошти у розмірі 714,00 грн., сплачені за енергопостачання у липні 2017 року шляхом перерахунку поточних платежів, сплатити п`ятикратну вартість недовипущеної електроенергії в результаті тимчасового припинення енергопостачання в період часу з 04.12.2014 по 10.11.2017 у розмірі 1290,00 шляхом перерахунку поточних платежів. ( а.с. 89 т. 1)

Згідно заяви-претензії від 20 грудня 2017 року споживач ОСОБА_1 висловлює претензії Енергопостачальнику з приводу заміни електролічильника без його згоди, незаконного встановлення лічильника у неналежному місці, на висоті 8 м., істотного завищення рахунку за спожиту електроенергію у липні 2017 року, тимчасового припинення електропостачання за період часу з 4.12.2014 по 20.12.2017 за його підрахунками загальною тривалістю понад 300 годин в якій споживач просить вважати необґрунтованим, безпідставним і незаконним заміну електролічильника і встановлення нового лічильника на висоті 8 м без відома, без згоди і присутності споживача, в не узгодженому зі споживачем місці. Енергопостачальник зобов`язаний повернути у первісне становище ситуацію із заміною електролічильника або узгодити зі споживачем заміну встановлення нового електролічильника у належному місці або його прибудові; встановлено, що споживачу ОСОБА_4 предїявлено до сплати і ним сплачено рахунок за липень 2017 року на 714 грн. більше, ніж реально спожито. Сума 714 грн. підлягає поверненню споживачу як зайво сплачена; встановлено, що за період часу з 4.12.2014 по 20.12.2017 споживачу ОСОБА_1 тимчасово припинялося електропостачання сумарно більше 300 годин без попередження про відключення і без надання інформації про причини відключення. Шкода завдана споживачу тимчасовим припиненням електропостачання підлягає відшкодуванню енергопостачальником згідно умов договору про енергопостачання і вимог діючого законодавства. ( а.с. 90 т. 1)

Зазначений акт-претензія від 20.12.2017 не підписаний абонентом ОСОБА_1 .. На акті-претензії містяться підписи двох мешканців с. Стара ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 з огляду на таке.

Позовні вимоги : визнати незаконними дії і бездіяльність АК «Харківобленерго» щодо тимчасового припинення електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 без попередніх повідомлень і без надання інформації про причини відключень на протязі періоду часу з грудня 2014 року по лютий 2018 року загальною тривалістю понад 350 годин; -стягнути з АК «Харківобленерго» п`ятикратну вартість недовідпущеної електроенергії у результаті тимчасового припинення енергопостачання за період часу з грудня 2014 року по лютий 2018 року загальною тривалістю понад 350 годин у розмірі 2 257,5 грн.;

Порядок припинення постачання електричної енергії, відновлення постачання та відповідальність як споживача, так і енергопостачальника, передбачені Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357( далі - Правила).

Згідно пункту 36 Правил відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. У разі розгляду спірних питань у судовому порядку термін відключення не повинен перевищувати 1 місяця за умови відсутності у споживача заборгованості за спожиту електричну енергію.

Відповідно до пункту 13 статті 24 Закону України «Про електроенергетику» енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії).

За пунктами 43-44, 46 Правил енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

Положення щодо відповідальності енергопостачальника за тимчасове припинення постачання електричної енергії споживачеві, викладно і у пункті 19 укладеного між сторонами договору користування електричною енергією, а саме енергопостачальник несе відповідальність у разі тимчасового припинення енергопостачання з вини енергопостачальника у розмірі п`ятикратної вартості недовипущеної споживачу електричної енергії.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Пунктами 49-52 Правил та пунктами 25,26 Договору передбачено, що у разі порушення енергопостачальником умов договору, побутовий споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії побутового споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника енергопостачальника у встановлений термін споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш ніж три споживачі або споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування. Акт-претензія споживача подається енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає споживачеві обґрунтовану відмову щодо задоволення його претензій.

В якості доказів по справі позивачем ОСОБА_1 надано до суду першої інстанції заяву-претензію від 11 листопада 2017 року, в якій споживач ОСОБА_1 висловлює претензії Енергопостачальнику ,зокрема, з приводу тимчасового припинення електропостачання за період часу з 4.12.2014 по 09.11.2017 за його підрахунками загальною тривалістю понад 200 годин, та в якій споживач просить, сплатити п`ятикратну вартість недовипущеної електроенергії в результаті тимчасового припинення енергопостачання в період часу з 04.12.2014 по 10.11.2017 у розмірі 1290,00 шляхом перерахунку поточних платежів. ( а.с. 89 т. 1), а також заяву-претензію від 20 грудня 2017 року, в якій споживач ОСОБА_1 висловлює претензії Енергопостачальнику, зокрема, з приводу тимчасового припинення електропостачання за період часу з 4.12.2014 по 20.12.2017 за його підрахунками загальною тривалістю понад 300 годин та в якій споживач просить зафіксувати , що за період часу з 4.12.2014 по 20.12.2017 споживачу ОСОБА_1 тимчасово припинялося електропостачання сумарно більше 300 годин без попередження про відключення і без надання інформації про причини відключення. Шкода завдана споживачу тимчасовим припиненням електропостачання підлягає відшкодуванню енергопостачальником згідно умов договору про енергопостачання і вимог діючого законодавства. ( а.с. 90 т. 1) Зазначений акт-претензія від 20.12.2017 не підписаний споживачем ОСОБА_1 , а підписаний двома мешканцями с. Стара Покровка ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які у домоволодінні по АДРЕСА_1 , не мешкають. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що будь-яких належних та допустимих доказів звернення позивачів до відповідача про порушення їх прав у зв`язку з відключенням постачання електроенергії до їх будинку за період з грудня 2014 року по лютий 2018 року, до суду не надано, оскільки зазначені заяви претензії складено після спливу значного часу, в них не зазначено конкретні дати припинення енергопостачання, що унеможливлює встановлення фактів порушення умов договору щодо безперервного енергопостачання.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дії і бездіяльність АК «Харківобленерго» щодо заміни електролічильника 01.09.2017 року і 13.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 і встановлення нового електролічильника в неналежному місці на висоті 8 метрів; - зобов`язання АК «Харківобленерго» встановити електролічильник за адресою: АДРЕСА_1 , узгодивши зі споживачем тип, марку електролічильника і місце його розташування у будинку чи його прибудові, забезпечивши споживачу можливість зняття показань лічильника; - стягнення з АК «Харківобленерго» санкції за відмову у реалізації права на вільний вибір послуги по заміні електролічильника у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500 грн, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Згідно акту від 01 вересня 2017 року працівниками відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , була проведена технічна перевірка та заміна приладу обліку СОЭА05М1 № 309449 з показаннями «054737,7» ( який не мав пломб ДП, ХЕС) на прилад обліку МТХ1А10.DG.2L3- РR04 № 01088235( однофазовий, електронний з функцією обмеження потужності до 3 кВт при дозволеній договірній потужності 1,3 кВт) з РLС модемом і радіо модемом на опорі ВЛ0,4 кВ з показниками «0000344», про що складений акт № 2020-17 технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі з використанням фотофіксації (пункти 11.12). В п.5 акту також зазначено, що новий лічильник встановлено на висоті 7 метрів в шафі обліку типу КАЗ-1 , в подальшому , а саме 19.10.2017 оскільки при знятті показів працівниками відповідача було виявлено несправність встановленого 01.09.2017 року приладу обліку, останній з показаннями на дату складання акту «0002301,6» було замінено на прилад обліку МТХ1А10.DG.2L3- РR04 № 0304.011093426.2013( однофазний, електронний з функцією обмеження потужності до 3 кВт при дозволеній договірній потужності 1,3 кВт) з РLС модемом і радіо модемом на опорі ВЛ0,4 кВ з показниками «0000002,2». В п.5 акту також зазначено, що новий лічильник встановлено на висоті 1,7 метрів в шафі обліку типу КДЗ-1, про що складено акт № 2447-17 від 19.10.2017.

Відповідно до п.8 та 9 Правил електроустановки побутового споживача повинні бути забезпечені засобом обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію. Послуги з облаштування електроустановки вузлом обліку побутовому споживачу надаються електророзподільним підприємством відповідно до укладеного договору про приєднання до електричних мереж або відповідно до укладеного договору про виконання додаткових робіт (послуг). Надання побутовому споживачеві замовлених ним послуг з облаштування або реконструкції вузла обліку електричної енергії здійснюється за рахунок побутового споживача. . Споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами.

Згідно п. 10 Правил засоби обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок.

Вимогами частини 1 пункту 1.5.6 Правил улаштування електроустановок в редакції наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 476 від 21.07.2017 р. розрахунковий вимірювальний комплекс потрібно встановлювати на межі поділу мережі за балансовою належністю або на визначеній межі експлуатаційної відповідальності. Засоби обліку треба встановлювати таким чином, щоб забезпечити технічну можливість безперешкодного доступу до них відповідальних працівників зацікавлених сторін.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду нормам діючого законодавства не ґрунтуються на законі, оскільки ані Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 , ані Правилами улаштування електроустановок в редакції наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 476 від 21.07.2017 р, не передбачено обов`язок енергопостачальника узгодити зі споживачем тип, марку електролічильника і місце його розташування у будинку чи його прибудові.

Позовні вимоги щодо визнання незаконними дії і бездіяльність АК «Харківобленерго» щодо безпідставного істотного завищення рахунку на 705 грн. за спожиту електроенергію за липень 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 ; - зобов`язання АК «Харківобленерго» повернути зайво сплачені кошти у розмірі 705 грн., сплачені ним за енергопостачання у липні 2017 року з урахуванням інфляційних витрат і процентів за користування чужими коштами - 1007,36 грн.;

Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками на час існування спірних правовідносин регулювалися Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 № 1357 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПКЕЕН).

Згідно з пунктом 19 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку.

Відповідно до пункту 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до пункту 21 ПКЕЕН (в редакції до 20 вересня 2016 року) знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладу обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Відповідно до пункту 21 ПКЕНН (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 591 від 23 серпня 2016 року) знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця, відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

При цьому, відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач зобов`язаний зокрема: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки.

Пунктом 30 ПКЕЕН передбачено, що якщо доступ до засобу обліку неможливий, представник енергопостачальника виписує платіжний документ на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії за попередній період, про що робиться відповідна позначка в особовому рахунку побутового споживача.

Якщо протягом двох розрахункових періодів представник енергопостачальника не мав доступу до засобу обліку, він залишає побутовому споживачу в поштовій скриньці повідомлення про дату наступного відвідання чи прохання передати покази засобу обліку енергопостачальнику. Якщо після цього побутовий споживач не передав відомостей про кількість спожитої електричної енергії, енергопостачальник має право через 30 днів після дати відправлення письмового попередження припинити постачання електричної енергії побутовому споживачу.

Відповідно до пункту 16 ПКЕЕН, у разі сумніву побутового споживача у правильній роботі засобу обліку, він може звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи. Після оплати побутовим споживачем вартості робіт енергопостачальник протягом 20 днів проводить експертизу.

Згідно положень ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розрахунок за електроенергію за липень 2017 року позивачем ОСОБА_1 не спростовано належними і допустимими доказами.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що обсяг спожитої в липні електроенергії є вищим в порівнянні з попередніми місяцями є припущенням.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди слід зазначити, що відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтями 22, 711, 714, 1209, 1210 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» та Правилами, якими не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов`язання з постачання електричної енергії.

Що стосується вимог Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до пункту 5 статті 4 цього Закону споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Ураховуючи встановлені у справі обставини, відсутні підстави для застосування указаного Закону до спору у справі, яка переглядається в частині вимог ОСОБА_1 про відшкодування на його користь моральної шкоди.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Отже, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не довів факт порушення його прав та охоронюваних законом інтересів діями відповідача АТ «Харківобленерго», що є обов`язком позивача відповідно до засад змагальності сторін за ст.12 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 ..

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_2 суд зазначив, що відповідно до приписів статті 26 Закону України «Про електроенергетику» та п.3 Правил користування електричною енергією для населення, ОСОБА_2 не є побутовим споживачем електричної енергії, оскільки не укладав з відповідачем договору про надання таких послуг, тому на нього не розповсюджуються права та обов`язки споживача електричної енергії,передбачені ст. 41 Правил, в тому числі й відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 не ґрунтуються на вищезазначених нормах законодавства і задоволені бути не можуть.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилався на положення Закону України « Про захист прав споживачів»,

Як зазначено у пункті 22 частини 1 статті Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електроенергетику», який діяв на час виникнення спірних правовідносин) постачання електричної енергії це господарська діяльність, пов`язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору; споживачами енергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями пункту 2 Правил споживання електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, побутовим споживачем є фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником.

Згідно із положеннями пункту 3 Правил споживання електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і електропостачальником, що розробляється електропостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

Електропостачальник, що здійснює постачання електричної енергії на закріпленій території, не має права відмовити побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на такій території, в укладенні договору за умови, що нова електроустановка побутового споживача приєднана або потужність для діючої електроустановки побутового споживача збільшена в установленому законодавством порядку.

Для укладення договору побутовий споживач звертається до електропостачальника з письмовою заявою та пред`являє оригінали таких документів: паспорта ; реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, - паспорта з відміткою відповідного контролюючого органу); документа, що підтверджує право власності чи користування на об`єкт споживача або права власності чи користування на земельну ділянку (на період будівництва об`єкта споживача).

Аналізуючи вказані норми права колегія суддів приходить до висновку, що побутовим споживачем послуг з електропостачання є фізична особа, з якою укладено договір на користування електричною енергією.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 звертався до АК «Харківобленерго» з письмовою заявою про укладення договору та з ним укладено договір про надання послуг з постачання електроенергії.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук