Провадження №2/523/3717/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суду міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання Мица А.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ майна подружжя.

Одночасно з позовною заявою позивачем надано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно:

- Трьохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, договір купівлі-продажу № 922 від 06.07.2016 року;

- Автомобіль LEXUS RX 300, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, 2001 р.в., державний номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору;

- Екскаватор RH-5, 1994 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- Автомобіль КАМАЗ 5511, вантажний самоскид, 1984 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- Автомобіль МАЗ 5334, вантажний автокран, 1991 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

- Автомобіль ЗИЛ, вантажний автопідйомник, 1990 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

- Автомобіль КАМАЗ 55111, вантажний самоскид, 1990 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_7 ;

- Автомобіль КАМАЗ 5511, вантажний самоскид, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- Екскаватор гусеничний LINK-BELT LS-5800, реєстраційний номер НОМЕР_8 ;

- Автобус BOVA, FHD12.290, 1991р.в., реєстраційний номер НОМЕР_9 ;

- Автомобіль МЗКТ 65151, вантажний самоскид, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_10 .

А також забезпечити позовні вимоги шляхом встановлення заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання стосовно вищевказаних об`єктів спільного майна:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2020 року, головуючим по справі визначено суддю Дяченко В.Г.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що предметом спору в цій справі є поділ вищевказаного рухомого та нерухомого майна, яке на праві власності зареєстровано за відповідачою по справі, а відтак остання до ухвалення судом рішення за наслідком розгляду справи має можливість відчужити спірне майно на користь третіх осіб, чим може значно ускладнити виконання майбутнього рішення суду про задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного позивач вважає за необхідне вжити заявлені заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Подана позивачем заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Між тим, заявником у порушення зазначених приписів ЦПК України до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Заявник вказує, що відповідач вчиняє дії спрямовані на відчуження майна на яке необхідно накласти арешт, однак, доказів цього не надано.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просив вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 259-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена 05.08.2020 року.

Суддя