Справа № 361/8771/19
Провадження № 2/361/1463/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 серпня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Лопатинській С.А., розглянувши в місті Бровари в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини заповітом після заповідача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тих підстав, що строк подання такої заяви ним пропущений з поважних причин. Позов вмотивований тим, що своєчасно заяву нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом він не подав, оскільки, знаючи про наявність заповіту і про смерть заповідача, помилявся відносно того, що вказаний заповіт є чинним, а у подальшому заяву не подавав через поганий стан свого здоров,я і хвороби.

В судовому засіданні позивач про обставини справи пояснив, що знав про складення заповіту відносно конкретної земельної ділянки; після складення заповіту з згоди заповідача став користуватись заповіданою йому земельною ділянкою, обробляти город, користувався частиною хліва на ній. Своєчасно дізнався про смерть заповідача; через 4 місяці після її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 завіз на ділянку дрова. З сином заповідача у нього склались погані відносини, 30.12.2018р. дружина сина заповідача йому повідомила, що є новий заповіт, і спадщину оформляє її чоловік ОСОБА_5 (син померлої). В квітні 2019р. він поцікавився у дружини ОСОБА_5 про справи, вона підтвердила, що чоловік оформив спадщину. За останній час стан здоров,я у позивача погіршився, що вимагало періодичного обстеження і лікування, стали протипоказаними тривалі поїздки, звільнився з роботи, був у санаторії, у вересні 2019року звертався до ЦНАПу з метою з,ясувати, чи справді вказана земельна ділянка приватизована, з тою ж метою в жовтні 2019р. звернувся до нотаріуса Гамзатової, нотаріус хворіла, і лише 9.12.2019р. йому було надано листа від нотаріуса, в якому йому було відмовлено з причини пропуску ним строку подання заяви. Причиною неподання вчасно заяви нотаріусу вказує те, що хворів і продовжує хворіти.

Відповідач відзиву за вимогами ст. 178 ЦПК України не подав, але подав письмові пояснення та заяву, в яких позов не визнав, пославшись на те, що позивач вчасно дізнався про смерть заповідача, знав про заповіт, і ніщо йому не перешкоджало вчасно подати заяву про прийняття спадщини; що позивач перебільшує хворобливий стан його здоров,я, у вказаний період позивач був фактично працездатний, мав постійну роботу і з 2016 року по 31.08.2019р. працював водієм шкільного автобуса. Просив у позові відмовити.

У відповіді на такий відзив позивач підтвердив свою обізнаність щодо заповіту і смерті спадкодавця; і послався на те, що зі слів дружини відповідача був впевнений у тому, що є новий заповіт, який скасував заповіт на нього; у подальшому погіршився його стан здоров,я і були протипоказані тривалі поїздки, саме тому він влаштувався на роботу водієм шкільного автобуса; проходив мед.обстеження 16.10.2018р., 26.09.2019р., лікувався амбулаторно (довідка від 11.12.2019р.), був у санаторії серцево-судинного профілю з 2 по 20 травня 2019р, у подальшому був змушений звільнитись з роботи; у вересні 2019р. звертався до ЦНАПу для з,ясування чи приватизував Виноградов земельну ділянку за новим заповітом, з такою ж метою в жовтні 2019р. звертався до нотаріуса, в період листопада-грудня 2019року тричі звертався до нотаріуса Гамзатової, яка певний час хворіла, була у відрядженні. , відмову нотаріуса він отримав лише 9.12.2019р. поважними причинами вказую свою необізнаність і та хворобу.

У подальшому сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, письмових пояснень щодо позову та щодо відзиву в розумінні ст.181 ЦПК не надала, але в наданому суду листі повідомила, що вказана у заповіті земельна ділянка була спадкодавцем ще при її житті але після складення заповіту подарована ОСОБА_1 .

З наданих сторонами пояснень та з наданих доказів встановлено такі обставини:

Згідно свідоцтва про смерть - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: село Семиполки.

Згідно довідки сільради - на день смерті проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_1 , інші особи не були зареєстровані.

Відповідач ОСОБА_2 (син ОСОБА_4 ) подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини після матері ІНФОРМАЦІЯ_4 , за його заявою від 29.01.2020р. йому видано свідоцтва пр. право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 0,1500га для будівництва та обслуговування будинку і господарських споруд, розташовану в АДРЕСА_1 , к.н. :01:037:0058.

На підставі виданих свідоцтв про право на спадщину зареєстровано право власності спадкоємця ОСОБА_2 на спадкове нерухоме майно: будинок і земельну ділянку к.н. :01:037:0058 площею 0,1500га за адресою АДРЕСА_1 .

За такими ж даними вказана земельна ділянка зареєстрована у ДЗК. (площа 0,1500га).

Згідно заповіту №742 від 10.10.2012р. , - складеного ОСОБА_4 , - заповідач на випадок її смерті належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0, 1000га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку і господарських споруд, розташовану в АДРЕСА_1 , та будь-яке нерухоме майно, яке буде розташоване на ній - заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 Заповіт чинний. Згідно даних з спадкового реєстру, відсутні відомості про інший заповіт.

Листом від 9.12.2019р. нотаріус Гамзатова А.А. роз`яснила ОСОБА_1 , що він втратив право на прийняття спадщини після ОСОБА_4 у зв`язку зі спливом строку , встановленого ст.1270 ЦКУ для прийняття спадщини.

У листі суду від 26.02.2020р. нотаріус Гамзатова А.А. повідомила про чинність заповіту№742 від 10.10.2012р., і звернула увагу суду на те, що земельна ділянка,я кА є предметом заповіту №742 від 10.10.2012р. , була подарована померлою ОСОБА_4 позивачу 15.10.2014р. за договором дарування №4941, посвідченого нотаріусом бурлакою О.В., зареєстровано в реєстрі, надано витяг.

Крім того, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відомості про земельну ділянку: площа 0,1000га, для будівництва та обслуговування будинку і господарських споруд, адреса: АДРЕСА_1 , к.н. :01:037:0059, зареєстрована на праві власності 15.10.2014р. за ОСОБА_6 , підстава виникнення права: договір дарування від 15.10.2014р.

Щодо стану здоров,я, позивачем надано такі докази:

Згідно довідки від 11.12.2019р, виданої сімейним лікарем, - ОСОБА_1 проживає у с. Семиполки, перебуває на диспансерному обліку в Семиполківській амбулаторії з 2018року як особа, яка в 2004 році перенесла інфаркт міокарда, страждає серцево-судинним захворюванням, рекомендовано постійне амбулаторне лікування, вживання ліків за призначенням лікаря з метою зберегти здоров,я.

Згідно протоколу від 16.10.2018р., від 26.09.2019р. - проходив обстеження, рекомендоване сан.лікування.

Зі слів позивача- він проходив лікування у санаторії серцево-судинного профілю з 2 по 20 травня 2019р.

Згідно протоколу ехо-кардіографічного заключення - воно складене 3.06.2019р.

Подані кардіограма і аналізи крові - не є тими доказами які доказують такий стан здоров,я позивача, який був об`єктивною перешкодою у подання заяви нотаріусу.

ОСОБА_1 -згідно посвідчення- є інвалідом другої групи, інвалідом війни , статус з грудня 2005року.

Згідно записів у трудовій книжці позивача- останні записи: про роботу і звільнення у вересні 2015року, останній запис: призначений на посаду водія шкільного автобуса з вересня 2016року , звільнений з посади за власним бажанням 31.08.2019р.

Згідно ст.1269 ЦКУ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 2. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 5. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦКУ для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦКУ якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. 2. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 3. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналізуючи надані докази та встановлені обставини та норми закону, що регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки:

Позивач, як спадкоємець за заповітом, який не проживав з спадкодавцем станом на день його смерті, для прийняття спадщини повинен був протягом шести місяців з дня смерті подати нотаріусу за місцем відкриття спадщини (а у сільській місцевості - до сільської ради відповідній посадовій особі) заяву про прийняття спадщини.

Позивач таку заяву у строк 6 місяців, тобто до 22.11.2018р., не подав, тобто строк, встановлений ст.1270 ЦК України, пропустив і не реалізував надане йому статтею 1269 ЦК України право прийняти спадщину.

Своєю адресою позивач вказує с. Семиполки; місце проживання і смерті спадкодавця ОСОБА_7 - також с. Семиполки; місце знаходження земельної ділянки, на яку виданий заповіт - с. Семиполки. Він визнає, що вчасно дізнався про смерть спадкодавця.

Також позивач визнає, що знав про наявність заповіту, складеного на його ім.,я щодо земельної ділянки в 2012році.

Позивач не заперечує, що був обізнаний щодо порядку прийняття спадщини за заповітом і про необхідність звернення до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.

Позивач безумовно пропустив вказаний строк подання заяви про прийняття спадщини.

Щодо наявності у позивача поважних причин такого пропуску:

Позивач є особою 1960 року народження, тобто не є особою похилого віку, який був би достатнім доказом немічності і такого фізичного стану- який міг би розглядатись як поважна причина - об`єктивна перешкода для здійснення особою спадкових прав.

З наданих ним документів медичного змісту - він дійсно має певні хвороби серцево-судинної системи, але жодний з доказів не вказує на такий стан позивача, який би йому об`єктивно не дозволяв здійснити спадкові права і зокрема подати заяву нотаріусу вчасно.

Посилання позивача на стан здоров,я не доводить наявності у нього поважної причини, тобто такої причини, яка тривала на протязі розглядуваного строку і яка б об`єктивно перешкоджала йому подати заяву нотаріусу. Сам факт хвороби і хворобливого стану не є достатньою причиною для визнання її поважною у сенсі вимог ст. 1271 ЦКУ.

Позивач у вказаний період працював водієм, що означає фізичний стан, достатньо спроможний для здійснення такої дії як подання заяви нотаріусу.

Крім того, позивач сам вказує, що у цей час він звертався до ЦНАПу, звертався за інформацією до нотаріуса, тобто не був у безпорадному чи вкрай обтяженому хворобою стані настільки, що це може розглядатись як об`єктивна перешкода для реалізації спадкових прав вчасно.

Позивач не надав доказів наявності у нього поважних причин як протягом шести місяців для подання заяви після смерті спадкодавця, так і після закінчення такого строку, але раніше, ніж те звернення до нотаріуса, на яке нотаріусом надано відповідь-відмову.

Інші доводи позивача зводяться до того, що він не був впевнений у наявності чинного заповіту. Дана обставина не є поважною причиною пропуску строку, до того ж позивач не довів відсутності у нього об`єктивно можливості перевірити дану обставину і вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і в тому числі для з,ясування даного сумніву.

Зміст закону, що регулює дані правовідносини, встановлює вільне волевиявлення спадкоємця відносно його права приймати спадщину чи відмовитись від неї; закон встановлює спадкоємцю строк для прийняття внутрішнього рішення щодо прийняття спадщини і для його виявлення - шляхом подання відповідної письмової заяви. Логіка закону полягає в тому, що спадкоємець, не подаючи відповідну заяву у встановлений строк - тим самим проголошує зовні свою волю на неприйняття спадщини. І після закінчення строку, встановленого ст.1270 ЦКУ, він вже не має права свою думку і наміри змінити.

Свідома поведінка позивача, який не вчинив приписану йому законом дію, - є його волевиявленням.

Таким чином, не встановлено наявність у позивача поважних причин, які б пояснювали пропуск ним строку, встановленого статтею 1270 ЦКУ.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., - вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, суд враховує, що особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Позов підлягає задоволенню у разі встановлення, що право позивача порушене, і таке право відновлюється шляхом задоволення позову у обраний позивачем спосіб захисту права.

Натомість, як встановлено у судовому засіданні, заповіт на ім,я позивача був складений відносно конкретно визначеного у ньому майна - однієї земельної ділянки площею 0,1000га по АДРЕСА_1 .

Натомість за договором дарування 2014 року заповідач вже здійснив відчуження вказаного майна, тобто воно станом на день смерті спадкодавця не належало йому і не було спадковим. Відповідно за вказаним договором дарування позивач вже набув (ще при житті спадкодавця) право власності на вказане майно.

Таким чином, у будь-якому разі відсутнє порушення спадкових прав позивача.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, а також виходячи з того, що саме на позивача покладається обов`язок по доказуванню всіх обставин, на які він посилається в обгрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивач не довів наявності у нього поважних причин пропуску строку подання заяви для прийняття спадщини як у шестимісячний строк, визначений статтею 1270 ЦКУ, так і після його закінчення на протязі достатньо тривалого часу пропуску такого строку. Позов необгрунтований, і задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України , ст. ст. 11, 12, 13, ст.ст. 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде ним подана протягом тридцяти днів з дня вручення копії повного рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Відповідно п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними, і такими, що зумовлені обмеженнями впровадженими у зв?язку з карантином.

Повне рішення складено 11.08.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова