Справа № 203/7717/14-ц
Провадження № 6/0203/121/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О. В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

представника АТ КБ «Приватбанк» Христян М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі у провадженні № 6/0203/121/2020 заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі №203/7717/14-ц,

ВСТАНОВИВ:

01 та 02 вересня 2020 року, з у рахуванням уточнень, АТ КБ «Приватбанк» звернулося з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів, виданих Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 14 липня 2020 року на виконання рішення суду від 15 листопада 2016 року ухваленого у цивільній справі №203/7717/14-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №DNG0GK00005974 від 03 жовтня 2006 року в загальному розмірі 16162,72 доларів США, що еквівалентно станом на 30 вересня 2014 року сумі в розмірі 209145,60 грн., де заборгованість по кредиту складає 14935,13 доларів США, відсотки 961,16 доларів США, комісії 144,00 доларів США, пеня 122,43 доларів США, з підстав того, що представником заявника отримано виконавчі листи лише 14 липня 2020 року, тоді як строк пред`явлення їх до примусового виконання до 25 січня 2018 року, що заявник вважає поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчих листі до виконання, а тому просить такі строки поновити.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року заяву прийнято до розгляду.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала вимоги в повному обсязі, пославшись на те, що рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року у даній справі оскаржувалось та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року заявник не отримував та дізнався про розгляд справи лише у 2020 році, що вважає поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів, отриманих 15 липня 2020 року.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, інші учасники справи в судове засідання не з`явилися та про відкладення розгляду не клопотали, відтак, суд у відповідності з вимогами ст.442 ЦПК України вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши представника заявника, дослідивши заяву та докази, матеріали цивільної справи №203/7717/14-ц, суд приходить до наступного висновку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року позовні вимоги за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, задоволено частково; стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 305299, р/ № НОМЕР_1 , вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), заборгованість за кредитним договором № DNG0GK00005974 від 03 жовтня 2006 року станом на 30 вересня 2014 року в сумі 16162,72 долари США (шістнадцять тисяч сто шістдесят два долари 72 центи США), що еквівалентно за курсом НБУ станом на 30 вересня 2014 року сумі в розмірі 209145,60 грн. (двісті дев`ять тисяч сто сорок п`ять гривень 60 коп.), яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 14935,13 доларів США, відсотків в сумі 961,16 доларів США, комісії в сумі 144,00 долари США, пені в сумі 122,43 долари США(а.с.64,67 Том ІІ).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року залишено без змін(а.с.119-122 Том ІІ).

29 травня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року залишені без змін(а.с.154-156) та цивільна справа №2037717/14-ц повернулась на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 18 липня 2017 року, що підтверджується супровідним листом(а.с.163 Том ІІ).

Відповідно до супровідних листів апеляційного суду Дніпропетровської області та ВССУ(а.с.123,163 Том І) позивачеві на його адресу направлялися копії судових рішень.

12 серпня 2020 року представник заявника звертався із заявою до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, отриманих ним 15 липня 2020 року, однак ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2020 року заяву вирішено повернути без розгляду у зв`язку із її невідповідністю ч.ч.1,2 ст. 183 ЦПК України(а.с.166, 167,172).

09 липня 2020 року представником АТ КБ «Приватбанк» через канцелярію суду повторно подана заява про видачу виконавчих листів у справі, на виконання якої Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 14 липня 2020 року видано два виконавчих листи, які представником АТ КБ «Приватбанк» отримано 15 липня 2020 року, що підтверджується розпискою представника на її заяві від 09 липня 2020 року(а.с.164).

Судом встановлено, що у виданих виконавчих листах зазначена дата набрання рішення законної сили 25 січня 2017 року та строк пред`явлення їх до примусового виконання зазначений до 25 січня 2018 року, оскільки згідно з вимогами до п.2 ч.1 ст.22, п.1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час набрання рішенням законної сили після оскарження його в апеляційній інстанції, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заявником в заяві не наведено жодних поважних причин пропуску строку пред`явлення двох виконавчих документів до примусового виконання, зокрема, таких, які б виправдовували зволікання їх своєчасного отримання з пред`явленням цих виконавчих документів протягом одного року до виконання, оскільки заявник протягом трьох років з моменту ухвалення судового рішення апеляційною інстанцією 25 січня 2017 року по 12 серпня 2020 року, тобто до моменту звернення стягувача із відповідною заявою до суду вперше, якому достеменно було відомо про дату розгляду справи апеляційною інстанцією(а.с.108 Том ІІ), з якої рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року набрало законної сили та на наступний день, з урахуванням наявності розгалуженої мережі юрисконсультів заявника, мав технічну можливість звернення до суду із відповідною заявою про отримання виконавчих листів у справі, однак нею не скористався.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд (зокрема, у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», а також у справі «Каракуць проти України»), позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, приймаючи до уваги тривалість зволікання отримання стягувачем двох виконавчих листів у даній справі та звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання своєчасно, суд приходить до висновку про недоведеність належними, допустимими та достатніми доказами жодної поважної причини для поновлення пропущеного строку пред`явлення наведених вище двох виконавчих листів відносно боржника ОСОБА_1 до примусового виконання, а наведені заявником в заяві причини суд визнає неповажними, у зв`язку з чим за ст. 433 ЦПК України підстави для поновлення такого строку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 261, 433 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі №203/7717/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) з урахуванням п.3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Повний текст ухвали буде складений 11.09.2020.

Суддя О.В. Колесніченко