1Справа № 335/5763/20 2/335/1883/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів.

Вказана позовна заява не відповідала вимогам діючого законодавства, у зв`язку з чим ухвалою судді від 17.07.2020 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу було надано строк для виправлення наступних недоліків позову.

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач зазначила у позові, що рішенням суду від 28.08.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2017 року і до повноліття дитини, з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження Вознесенівським ВДВС м. Запоріжжя.

Позовна вимога про збільшення розміру аліментів заявлено позивачем на підставі ч. 1 ст.192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги щодо збільшення розміру аліментів тим, що стягнуті аліменти є недостатніми для забезпечення належного навчання дитини та розвитку, у зв`язку з збільшенням потреб на утримання дочки, проте в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не наведено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, позивачем не надано належного обґрунтування вимоги, щодо зміни розміру аліментів з визначених судом частин на визначення у твердій грошовій сумі, не наведено обставин, визначених ст. 182 СК України, які змінилися з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів та зумовили звернення до суду з даними позовом, у той час як доказів про зміну матеріального стану платника після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів не наведено.

В обґрунтування позову позивач посилається на збільшення доходу відповідача внаслідок придбання нерухомого майна, проте не наведено обставин, які б свідчили про неможливість стягнення з останнього аліментів з отримуваного доходу, виходячи з того, що рішенням суду присуджено до стягнення розмір аліментів у частці від усіх видів доходу.

Крім того, позивачем не наведено підстав для подвійного стягнення аліментів у частці від доходу отриманого відповідачем від відчуження частки у статутному капіталі зазначеного Товариства у розмірі 158 640 гривень, в рахунок раніше стягнутих аліментів рішенням суду, враховуючи наявність виконавчого провадження за вказаним рішенням та відсутності даних щодо неможливості стягнення таких аліментів в його межах в ході примусового стягнення.

Вимога щодо стягнення аліментів у відповідному розмірі, при наявності судового рішення про стягнення аліментів на користь цього позивача, необґрунтована, в тому числі, в розумінні доцільності спільного розгляду вказаних вимог позивача, оскільки вони мають різній правовий характер правовідносин. При цьому, вимога про стягнення аліментів у відповідному розмірі, в даному випадку, є вимогою майнового характеру та підлягає сплаті судового збору у розмірі, встановленому ЗУ «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу було запропоновано подати суду документи про сплату судового збору у розмірі 1 586,40 гривень, який підлягає сплаті.

Позивачу було надано термін для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали суду та роз`яснено, що, якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк, виконає вимоги, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвалу суду про залишення позову без руху позивачем отримано 31.07.2020 року, відповідно до поштового повідомлення, проте, на теперішній час недоліки позову, зазначені в ухвалі суду від 17.07.2020 року позивачем не усунуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За викладених обставин, враховуючи, що недоліки позову позивачем не усунуто, позовна заява не може бути прийнята до розгляду, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу, що не позбавляє його можливості звернутись до суду повторно.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 352, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів вважати не поданою та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Калюжна