ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5289/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1443/20Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2020 року у складі судді Турченко Т.В.

за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив суд в порядку повороту виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 22.11.2016 року зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» повернути йому грошові кошти в сумі 23 847,89 грн.

В обґрунтування заяви зазначав, що 22.11.2016 року Київським районним судом м. Полтави було ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з відповідача 26 448,58 грн. боргу та 1378 грн. судових витрат, а всього 27 826,58 коп.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21.11.2019 року заочне рішення Київського районного суду м. Полтави скасовано та ухвалено нове, яким позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту по кредитному договору б/н від 17.05.2010 року в сумі 6879,35 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Разом з тим, до моменту винесення Полтавським апеляційним судом постанови від 21.11.2019 року було здійснено примусове виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 22.11.2016 року та на підставі виконавчого листа по справі № 552/5289/16-ц від 17.01.2017 року, виданого Київським районним судом м. Полтави, з особового рахунку ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк» стягнуто грошові кошти в сумі 30 727,24 грн.

Оскільки правова підстава для стягнення коштів вже не існує, то грошові кошти, сплаченні на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», підлягають поверненню.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог згідно з постановою Полтавського апеляційного суду від 21.11.2019 року в сумі 6879,35 грн. просив про повернення на його користь 23 847,89 грн. (30 727,24-6 879,35).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

В порядку повороту виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 22.11.2016 року у справі № 552/5289/16-ц зобов`язано АТ КБ «Комерційний банк «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20 947 грн. 23 коп.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до вимог статті 444 ЦПК України у зв`язку зі скасуванням заочного рішення суду, яке виконано боржником на підставі виконавчого листа, підлягає застосуванню процедура повороту виконання рішення.

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість ухвали, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення.

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що висновок суду про повне виконання заочного рішення є помилковим, оскільки грошові кошти на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» не надходили.

Вказує, що заявником не надано виписку по рахунку або інший належний доказ, який би підтверджував виконання рішення суду та отримання сплачених коштів Банком.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2016 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.05.2010 року в розмірі 26 448,58 грн. та судовий збір в розмірі 1 378 грн., а всього 27 826,58 коп.

На підставі виконавчого листа № 552/5289/16-ц, виданого 17 січня 2017 року Київським районним судом м. Полтави, вказане судове рішення було повністю виконане шляхом списання АТ «Альфа-Банк» грошових коштів в сумі 30 727,24 грн. з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (а.с. 69, 151).

24 квітня 2019 року постановою державного виконавця Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ в Полтавській області виконавче провадження № 54399412 щодо примусового виконання виконавчого листа № 552/5289/16-ц від 17.01.2017 року, виданого Київським районним судом м. Полтави, було закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з виконанням рішення в повному обсязі відповідно до резолютивної частини виконавчого документа (а.с. 67).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 22.11.2016 року було скасоване та ухвалене нове, яким позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту по кредитному договору б/н від 17.05.2010 року в сумі 6879,35 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 358,41 грн. судового збору за подачу позовної заяви. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1529,37 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 444 ЦПК України, якщо, скасувавши рішення суд апеляційної інстанції задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі, приймаючи постанову він вирішує питання про поворот виконання рішення.

Якщо питання про поворот рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої-третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина дев`ята статті 444 ЦПК України).

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (частина шоста статті 444 ЦПК України).

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення районного суду, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що при апеляційному перегляді позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено у меншому розмірі, тому боржнику ОСОБА_1 мають бути повернуті кошти, примусово стягнуті за скасованим судовим рішенням у сумі, що перевищує розмір задоволених позовних вимог, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Разом з тим, при визначенні суми повернення коштів, судом першої інстанції не враховано рішення апеляційного суду в частині розподілу судових витрат по справі та стягнення постановою Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 358,41 грн., що не підлягає поверненню в порядку повороту виконання рішення, а відтак, обґрунтованими є вимоги заявника на суму 20 588,82 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності умов для повороту виконання рішення суду, оскільки Банком не отримано коштів в сумі 30 727,24 грн., та зловживання відповідачем своїми процесуальними правами всупереч нормам матеріального права, що призводить до його незаконного збагачення, колегія суддів апеляційного суду відхиляє, виходячи з наступного.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала (Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

За нормами частин п`ятої, десятої статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення вирішується судом за наявності заяви сторони. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Отже, подання до суду заяви про поворот виконання рішення є процесуальним правом сторони, а вирішення цього питання за наявності підстав, передбачених частинами першою-третьою статті 444 ЦПК України, - обов`язком суду.

Для задоволення заяви про поворот виконання рішення судом має бути встановлено факт безпідставного набуття стягувачем коштів або іншого майна за скасованим судовим рішенням, що є предметом доказування по справі.

За загальними правилами доказування згідно статті 81 ЦПК України на кожну сторону покладається обов`язок довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що на час ухвалення Полтавським апеляційним судом постанови від 21 листопада 2019 року про скасування заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2016 року та часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, скасоване рішення суду першої інстанції було фактично виконане в повному обсязі згідно з виконавчим документом. Про вказане свідчить виписка АТ «Альфа-Банк» по особовим рахункам боржника ОСОБА_1 за 19.04.2019 року про стягнення 30 727,24 грн. згідно виконавчого листа № 552/5289/16-ц, виданого 17.01.2017 року Київським районним судом м. Полтави, сам виконавчий лист № 552/5289/16-ц, виданий 17.01.2017 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 27 826,58 грн., повернутий до суду з відмітками державного виконавця про виконання рішення та постанова державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Коцького Ю.В. від 24.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 54399412 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», яка стягувачем не оскаржувалась.

Доводи апеляційної скарги про те, що АТ КБ «ПриватБанк» не отримало грошові кошти на погашення заборгованості, є неспроможними, оскільки порядок виплати стягнутих грошових сум визначено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, згідно яких грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби та перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем-юридичною особою рахунки. Доводами апеляційної скарги не спростовується факт виконання 24 квітня 2019 року державним виконавцем у повному обсязі виконавчого листа № 552/5289/16-ц, виданого 17.01.2017 року Київським районним судом м. Полтави за рішенням у справі від 22.11.2016 року, та закінчення у зв`язку з цим виконавчого провадження, а отже, зайво стягнуті з банківського рахунку боржника ОСОБА_1 грошові кошти за вказаним виконавчим документом підлягають поверненню заявникові в порядку повороту виконання судового рішення.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру повернення стягнутих грошових сум, в іншій частині ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою й підстав для її скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційним судом не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 грудня 2019 року - змінити.

В порядку повороту виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2016 року у справі № 552/5289/16-ц зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20 588 грн. 82 коп.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна