У х в а л а

08 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 755/244/17

провадження № 61-10058ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченка Сергія Михайловича, третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про встановлення факту, визнання договору дарування майна недійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про встановлення факту, визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 недійсним та визнання права власності на неї. З урахуванням уточнень свого позову просив суд, а саме: визнати факт того, що правочин договору дарування вказаної квартири від 12 листопада 2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченком С. М., був укладений ОСОБА_5 під впливом тяжких обставин, на вкрай невигідних умовах для ОСОБА_5 ; визнати недійсним даний договір дарування квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на цю квартиру на підставі права на спадщину після діда ОСОБА_5 по праву представлення на отримання спадщини за його померлу матір ОСОБА_6 .

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 12 листопада 2003 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченком С. М. недійсним. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

08 липня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 09 липня 2020 року, в якій заявник просить постанову апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2018 року скасувати й передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків касаційної скарги, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 липня 2020 року заявник направила до суду запитувані матеріали.

Крім того, подана касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного рішення суду апеляційної інстанції разом із обґрунтованим підтвердженням причин пропуску строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки участі у справі ОСОБА_1 не приймала, але оскаржуваним судовим рішенням апеляційного суду було вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, так як вона зареєстрована та фактично проживає у спірній квартирі з 2006 року. Вказує, що про наявність судового рішення апеляційного суду дізналася 15 червня 2020 року від свого сина ОСОБА_4 , який є відповідачем у цій справі.

Частинами першою, другою та третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статі 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статі 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до частини третьої статі 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, в установленому ЦПК України порядку не отримувала копію рішення суду, тому вона об`єктивно була позбавлена можливості на своєчасне оскарження судового рішення, який вважаємо за можливе поновити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18) та у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 362/5194/16-ц, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2018 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченка Сергія Михайловича, третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про встановлення факту, визнання договору дарування майна недійсним та визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2018 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду м. Києва вищезазначену цивільну справу № 755/244/17.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги разом з доданими до неї документами, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара