Справа № 683/179/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м.Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Свідерської К.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м.Старокостянтинова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25 січня 2018 року звернулась з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Старокостянтинові Хмельницької області.

В обґрунтування позову посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Старокостянтинові Хмельницької області помер її брат - ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина в склад якої входять квартира АДРЕСА_1 та будинковолодіння по АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким належну йому квартиру АДРЕСА_1 заповів онуку ОСОБА_7 , з якою проживав у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 . Натомість житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , заповітом не охоплене, що дає підстави для настання спадкування за законом і позивач має право на спадщину у другу чергу. Після смерті брата позивач звернулася до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавути Т.О. про оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що спадщину прийняла ОСОБА_4 - дочка ОСОБА_5 . Разом з тим, померлий ОСОБА_5 , будучи людиною похилого віку, в січні 2017 року важко захворів, вимушений був лікуватися стаціонарно та амбулаторно у зв"язку з чим потребував стороннього догляду, який йому забезпечувала позивач та його співмешканка ОСОБА_7 . Натомість ОСОБА_4 ухилилася від догляду за хворим батьком, від піклування про нього та від надання йому допомоги.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, з вищенаведених підстав.

Відповідач пред`ялений позов не визнала, заперечила проти його задоволення, не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності, оскільки проживає за межами України у РФ.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення через недоведенність позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Старокостянтинові Хмельницької області помер - ОСОБА_5 , який був братом позивача та батьком відповідача, що підтверджується даними свідоцтва про смерть ОСОБА_5 Серія НОМЕР_1 від 25.10.2017р. /повторне/ (а.с.29), даними свідоцтва про народження ОСОБА_9 Серія НОМЕР_2 від 24.03.2016р. /повторне/ (а.с.31), даними свідоцтва про народження ОСОБА_10 Серія НОМЕР_3 від 03.09.1969 р. (а.м.79), даними свідоцтва про одруження ОСОБА_4 Серія НОМЕР_4 від 30.07.1988р. (а.с.79 зворот).

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на квартира АДРЕСА_1 та будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

Як вбачається з заповіту від 26.01.2017р., посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу Лавутою Т.О. р.№26, ОСОБА_5 за життя заповів квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_8 (а.с.71).

18 липня 2017 року ОСОБА_8 звернувсь до приватного нотаріуса Старокостянтинівського райнотокругу Лавути Т.О. з заявою про прийняття спадщини за заповітом та законом після смерті ОСОБА_5 (а.с.68).

19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Старокостянтинівського райнотокругу Лавути Т.О. з заявою про прийняття спадщини згідно 1262 ЦК України після смерті її брата - ОСОБА_5 (а.с.75).

13 грудня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса Старокостянтинівського райнотокругу Лавути Т.О. з заявою про прийняття спадщини згідно 1262 ЦК України після смерті її батька - ОСОБА_5 (а.с.78 зворот).

Як вбачається з відповіді на звернення приватного нотаріуса Старокостянтинівського райнотокругу Лавути Т.О. №1/01-16 від 09.01.2018р. ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадкових прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 - на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки померлий склав заповіт, на вказану квартиру, а ОСОБА_1 не входить до кола спадкоємцем за заповітом. Також у спадковій справі, відкритій після смерті ОСОБА_5 є заява про прийняття спадщини за законом на все інше майно від доньки померлого, яка згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги за законом, а ОСОБА_1 є спадкоємицею другої черги за законом як сестра померлого (а.с.28).

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пунктом шостим Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою дія відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Отже, суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен становити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Тому для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК має значення сукупність обставин - ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи і лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем ні в позовній заяві ні в суді не надано належних та допустимих доказів, які б давали законні підстави для усунення відповідача ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Посилання позивача на ті обставини, що ОСОБА_4 не спілкувалась з батьком, ніколи не надавала допомоги, яку останній просив, і спадкодавець з січня 2017 року взагалі не обходивсь без сторонньої допомоги, позивачем не доведено в суді належними та допустимими доказами.

Так, судом встановлено, що після розлучення батьків, відповідач будучи малолітньою дитиною разом з матір`ю, виїхали на постійне місце проживання в м.Самару РФ.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 стаціонарно лікувався у Старокостянтинівській ЦРЛ тринадцять днів у травні та сім днів у липні 2017 році, що підтверджується даними повідомлення Старокостянтинівської ЦРЛ №2232 від 15.10.2019р. (а.с.99).

Також в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_7 (цивільна дружина ОСОБА_5 ), ОСОБА_8 , ОСОБА_11 (сестра позивача ОСОБА_1 ) суду повідомили, що спадкодавець ОСОБА_5 хворів в останні роки життя, однак самостійно себе обходив, а у 2017 році перебував двічі на лікуванні у райлікарні, у зв`язку з чим вони допомагали йому грошовими коштами.

Разом з тим ці обставини не дають підстави вважати, що відповідач ухилялась від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, а спадкодавець перебував в безпорадному стані та потребував такої допомоги саме від ОСОБА_4 .

За таких обставин позовні вимоги про усунення ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Старокостянтинові Хмельницької області, задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними та не доведені у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Старокостянтинові Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено 18 вересня 2020 року.

Суддя