Провадження № 2/628/171/20
Справа 628/3701/19
30 січня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Гетьман Л.В.,
при секретарі - Разєнкової Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного судового провадження у залі суду в м. Куп`янську цивільну справу за позовною заявою кредитної спілки «Надія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В судове засідання представник позивача не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує а просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
16 квітня 2007 року між КС «НАДІЯ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2496, згідно якого вона отримала кредит в розмірі 5000 грн. строком на 12 місяців, з платою за користування кредитом 60 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 5,6).
Відповідно до п.5.1.7 кредитного договору № 4991 від 11 червня 2014 року, у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи в фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.
Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 червня 2008 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь КС «Надія» заборгованість за договором кредиту № 2496 від 16 квітня 2007 року у сумі 7415,14 грн. та судові витрати у розмірі 74 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Рішення суду набрало законної сили 16 березня 2009 року (а.с.19).

Відповідно рішення міськрайонного суду Харківської області від 27 травня 2011 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь КС «Надія» заборгованість по процентам за договором кредиту № 2496 від 16 квітня 2007 року за період з 01.02.2008 р. по 30.04.2011 р. у розмірі 9739,70 грн. та судовий збір у сумі 97,40 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. Рішення суду набрало законної сили 06 червня 2011 року. (а.с.20).

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за період з 01 травня 2011 року по 11 грудня 2019 року вбачається, що заборгованість становить 38130,64 грн. (а.с. 9-17).

За умовами п.3, 6, 7 кредитного договору, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням -ст. 610 ЦК України.

Згідно з ч.1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторонни від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статтей 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції ВСУ викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Враховуючи зазначене, 3 % річних, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором.

Таким чином, на момент звернення позивачем до суду заборгованість відповідача за кредитним договором № 2496 від 16 квітня 2007 року становить 5000 грн., що свідчить про неповне виконання відповідачем зобов`язання, встановленого договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про наявність законних підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача простроченої заборгованості. у розмірі 10949.

Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1921 грн. стягується з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 141, 206, 264, 265, 351,352,354, 355 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 610, 611, 612, 623, 625, 1054, 1048-1050 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов кредитної спілки «Надія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути в з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь кредитної спілки «Надія» суму заборгованості у сумі 38130, 64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Надія» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Суддя : Л.В. Гетьман