Справа №418/3133/20
Провадження № 2/408/1734/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2020 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ подружнього майна, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з позовною заявою про поділ подружнього майна, визнання права власності.

Зазначена позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 і ст. 177 ЦПК України, а саме:

-не надано відомостей про дійсну ринкову вартість спірної квартири;

-не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивач звернувся до суду із позовом, де спір між сторонами містить позовні вимоги майнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при подачі фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, в порушення вимог ч.1 ст.176 ЦПК України, не надано відомостей про дійсну ринкову вартість спірного майна, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо обчислення розміру судового збору.

Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про визнання права власності на майно або витребування майна вартістю майна.

Частиною 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Однак в порушення вказаної норми закону, посилання на докази щодо підтвердження дійсної вартості спірного майна (грошової оцінки, дослідження, розрахунку, тощо) не було долучено до позову.

Із Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року п. 16 вбачається, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

У зв`язку з цим, суд пропонує позивачу надати відомості щодо дійсної ринкової вартості спірного майна та здійснити сплату судового збору, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 185 ЦПК Українисуддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК Українипередбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і 177цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст. ст. 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ подружнього майна, визнання права власності залишити без руху.

Для усунення недоліків позивачеві надати строк терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків в строк наданий судом, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачеві за вказаної ним адресою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Булгакова