Справа № 342/125/20
Провадження № 2-о/342/17/2020
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

31 січня 2020 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання за межами України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він проживає за межами України та відповідно до вимог підпункту 14.1.123 Податкового кодексу України має статус нерезидента.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено наступне.

До справ, що розглядаються загальними судами в порядку цивільного судочинства, відноситься окреме провадження, яке призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав - ч.7 с. 19 ЦПК.

Згідно ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження (вид непозовного цивільного судочинства) розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частина 3, 4 статті 294 ЦПК України визначає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.175 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання за межами України, та зазначаючи учасників справи як «позивач» та «відповідач» (позовне провадження), керується вимогами ст. «…. 293, 315, 316, 318» ЦПК України, що стосуються розгляду справ в порядку окремого провадження, а також сплатив судовий збір у відповідності до п.п. 4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (за подання до суду заяви у справах окремого провадження) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420,40 грн.).

Крім того, в позовній заяві зазначено, що оскільки встановлення даного факту передбачає в майбутньому можливий спір про право, то відповідно дана справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Однак, з точки зору ст. 318 ЦПК України юридичний факт в порядку окремого провадження може бути встановлено, якщо він тягне виникнення безспірного права.

Так, ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачений вичерпний перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені в судовому порядку, а саме :

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Також у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення - ч.2 ст.315 ЦПК України.

Отже, представнику ОСОБА_1 необхідно привести заяву у відповідність до вимог ст.315 ЦПК України, чітко визначитись зі змістом заявлених вимог.

У заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, представник ОСОБА_1 не обґрунтовував, для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів йому необхідно, щоб суд встановив факт набуття статусу нерезидента, та не вказав причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Жодних доводів про те, що будь яка із заінтересованих осіб порушує, не визнає чи оспорює права заявника, як і про те, що є обґрунтовані фактами ризики їх порушення, невизнання чи оспорювання, у вказаній заяві немає.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року заінтересованими особами можуть бути юридичні особи залежно від мети встановлення фактів.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , зазначаючи в позовній заяві, те що встановлення даного факту, що має юридичне значення, потрібне йому для упорядкування його стосунків з митними органами України, зазначає в заяві «відповідача» - «Сільську Раду с.Торговиця Городенківського району», не пояснивши, які права чи обов`язки можуть виникнути у цієї юридичної особи в результаті встановлення юридичного факту.

У відповідності до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

У поданій заяві, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , вказує на те, що він є громадянином Португалії та проживає за межами України - в м. Малага, проте належних доказів, які б підтверджували вказані факти до заяви не надано, що унеможливлює визначити підсудність вирішення даної заяви.

З урахуванням викладеного заявнику слід надати належні докази громадянином якої держави він являється та докази, які б підтверджували місце його проживання.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Згідно ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

За змістом ст. 131-2 Конституції України (в редакції Закону України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року) для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Пунктом 11 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до статті 131--2 цієї Конституції виключно адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

Позовну заяву підписано представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Відомостей про те, що представник позивача є адвокатом, суду не надано.

Згідно доданої до заяви копії довіреності від 17 липня 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івановим В.О. (зареєстрована в реєстрі за № 931) встановлено, що захищати інтереси ОСОБА_1 уповноважено ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, у зв`язку з тим, що заяву подано без додержання вимог цивільного процесуального закону, суддя приходить до висновку, що таку заяву слід залишити без руху, надавши заявникові строк для усунення недоліків.

Роз`яснити, що згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 185, 316, 318 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання за межами України - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

У разі не усунення недоліків заяви у зазначений строк заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Федів Л. М.