Справа № 648/1689/20
Провадження № 2/648/599/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Білозерський районний суду Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Найченко О.Є. 19 червня 2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи позов тим, що сторони з 5 серпня 2000 року по 12 жовтня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу вони за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1 , право власності на який 12 вересня 2011 року отримав відповідач. Оскільки сторони добровільно не можуть поділити вказане майно, позивачка просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали судді від 15 червня 2020 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання у порядку загального позовного провадження.

Заявою від 4 серпня 2020 року представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Найченко О.Є. уточнив позовні вимоги та просив визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

У підготовче судове засідання представник позивачки не прибув, однак подав заяву про підтримання уточненої позовної заяви та просив її задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивачки.

Відповідач в судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про визнання уточненої позовної заяви, розгляд справи просив провести за його відсутності.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази з точки зору їх допустимості та достовірності, дійшов висновку, що за результатами підготовчого провадження слід ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити, так як відповідач визнав позов, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 5 серпня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (серія НОМЕР_1 ) виданого Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона, актовий запис № 268.

Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 12 жовтня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. сторони придбали нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна № 1502 від 10 лютого 2003 року, укладеного між ОСОБА_3 (покупцем) та ОСОБА_4 (продавцем) та зареєстрованого на Херсонській регіональній біржі нерухомості в Журналі реєстрацій біржових угод 10 лютого 2003 року за реєстраційним номером 1502.

Право власності на вказане вище нерухоме майно отримав ОСОБА_3 12 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (серія САЕ № 161545) та Витягом про державну реєстрацію прав Херсонського державного бюро технічної інвентаризації № 31269264 від 12 вересня 2011 року (серія ССУ № 987716).

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини і навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1 статті 70 СК України).

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу ( статті 60, 69 СК України, частина 3 статті 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Враховуючи викладене, а також визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивачки, оскільки судом встановлено, що нерухоме майно, а саме квартира з надвірними будівлями та спорудами є спільним майном подружжя, а тому за кожною зі сторін необхідно визнати право власності на зазначене майно в рівних частках - по 1/2 його частині без його поділу в натурі.

Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до приписів статті 142 ЦПК України.

Керуючись статтями 15, 59, 88, 189, 197, 200, 212-215, 218 ЦПК України, статтями 60-71 СК України, статтею 372 ЦК України,

у х в а л и в:

Позов представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_2 здержавного бюджету 50 відсотків сплаченого нею 9 червня 2020 року (згідно квитанції № 13 у АТ КБ «Ощадбанк») судового збору при поданні позову до суду, що становить 420 грн 40 коп. Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави сужовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя Сокирко Л.М.