ЄУН № 337/5573/19
Провадження № 2/337/478/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Журби Н.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третіх осіб ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення в квартиру та визначення порядку користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2019 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 володіють у рівних частинах, по 1/2 частині кожному, квартирою АДРЕСА_1 . Квартира має три ізольовані кімнати - №2 площею 12 кв.м., №3 площею 10 кв.м., №8 площею 17,1 кв.м. ОСОБА_2 перешкоджає їй у користуванні квартирою, забрала ключі, не впускає до приміщення. У зв`язку із цим, просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою, шляхом вселення її у квартиру та зобов`язання передати ключі від квартири, а також встановити порядок користування квартирою, відповідно до якого виділити їй у користування кімнату №8 площею 17,1 кв .м., ОСОБА_2 виділити у користування кімнати №2 площею 12 кв.м., №3 площею 10 кв.м., у загальному користуванні залишити інші приміщення.

14.01.2020 року суддя відкрив загальне позовне провадження у справі (а.с. 22).

17.02.2020 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позов, в якому просить залишити без задоволення позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні квартирою, оскільки вона не чинить перешкод у доступі ОСОБА_6 до квартири. Відповідач не заперечує проти встановлення порядку користування квартирою, проте вказує, що вона тривалий час проживає з чоловіком в кімнаті №8 площею 17,1 кв.м., вони зробили в цій кімнаті ремонт. Вона згодна встановити такий порядок користування квартирою, за якого їй буде виділена кімната площею 17,1 кв.м., а ОСОБА_6 отримує у користування дві кімнати загальною площею 22 кв.м. Не заперечує проти того, що житлова площа, якою буде користуватись ОСОБА_6 , буде перевищувати її житлову площу (а.с. 34-35).

04.03.2020 року позивач ОСОБА_6 подала до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що не заперечує проти порядку користування квартирою, який запропонувала ОСОБА_2 у відзиві на позов. Вказала, що вона не має доступу до квартири, оскільки ОСОБА_2 змінила замок на двері (а.с. 39-40).

06.04.2020 року суд за клопотанням відповідача витребував у департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію про осіб, зареєстрованих в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 52).

28.04.2020 року суд закрив підготовче провадження по справі, призначив справу до розгляду, залучив до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 58).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Мєдвєдєва А.В. підтримала позицію позивача ОСОБА_6 щодо усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення та встановлення порядку користування квартирою, за якого ОСОБА_2 буде виділена кімната площею 17,1 кв.м., а ОСОБА_6 отримує у користування дві кімнати загальною площею 22 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2 пояснила, що постійно проживає в кімнаті площею 17,1 кв.м., тому просить виділити дану кімнату їй. Вона не заперечує проти вселення ОСОБА_6 у квартиру, проте бажає, щоб позивач вселялась в квартиру у її присутності, оскільки в квартирі знаходяться її особисті речі. Бажає, щоб знайомі відвідували позивача ОСОБА_6 лише з її дозволу.

Третя особа ОСОБА_3 суду пояснив. що він проживає в кімнаті площею 17,1 кв.м. разом із дружиною ОСОБА_2 , підтримує виділення у користування ОСОБА_2 цієї кімнати.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що є дітьми ОСОБА_2 , в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, підтримують встановлення порядку, за умови якого ОСОБА_2 буде виділена у користування кімната площею 17,1 кв.м., а ОСОБА_6 дві кімнати площею 10 кв.м. та 12 кв.м.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у рівних частках по 1/2 частині кожному співвласнику (а.с. 23-25).

Так, ОСОБА_6 належить 1/4 частка на підставі договору дарування від 30.12.2003р., який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. №3413; 1/4 частка на підставі свідоцтва №1682 про право власності на житло від 28.06.1993 року (а.с. 7-9,12).

ОСОБА_2 належить 1/4 частка на підставі свідоцтва №1682 про право власності на житло від 28.06.1993 року; 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою 26.06.2001 року (а.с. 7,8,10).

Квартира складається з трьох кімнат: кімната №2 площею 12,0 кв.м., кімната № 3 площею 10,0 кв.м., кімната №8 площею 17,1 кв.м. (а.с. 15).

В квартирі зареєстровані (а.с. 55):

-ОСОБА_6 , з 27.10.2015 року ;

-ОСОБА_3 , з 27.10.2015 року;

-ОСОБА_2 , з 20.09.1990 року;

-ОСОБА_4 , з 19.02.2013 року;

-ОСОБА_5 , з 27.10.2015 року.

Судом була допитана в якості свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що ОСОБА_6 проживала в квартирі АДРЕСА_1 . Донька ОСОБА_2 не впускає ОСОБА_6 в квартиру, змінила ключі від замків.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Верховний Суд України в постанові пленуму №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у пункті 14 вказав, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Таким чином, для захисту прав сторін по справі, які є співвласниками квартири, судом може бути встановлений порядок її користування, оскільки позивачем заявлено відповідні позовні вимоги.

Відповідно до статті 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з частиною першою статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_6 у користуванні спірною квартирою, незважаючи на те, що ОСОБА_6 як співвласник має рівні права із відповідачем користуватись житловим приміщенням. Так, ОСОБА_6 неодноразово протягом останніх двох років зверталась до органів поліції із заявами щодо перешкод з боку ОСОБА_2 у доступі до квартири (а.с. 29,30). Свідок ОСОБА_12 підтвердила, що ОСОБА_2 змінила замки і не впускає в квартиру ОСОБА_6 . Також сама відповідач ОСОБА_2 хоча і заперечила зміну нею замків, пояснила, що бажає щоб ОСОБА_6 вселялась в квартиру її присутності. Дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 не має вільного доступу до свого житла, а тому її право підлягає захисту шляхом вселення в квартиру та зобов`язання відповідача передати ключі від квартири.

При встановленні порядку користування житловим приміщенням, суд встановив, що житлова площа квартири складає 39,1 кв.м., в той час як кімнати мають площу 17.1, 12 та 10 кв.м., а тому дотриматись рівного розподілу житлової площі не є можливим. Тому суд враховує обставини, на які посилаються сторони, про те, що ОСОБА_2 із чоловіком ОСОБА_3 фактично користуються кімнатою площею 17,1 кв.м., зробили там ремонт, бажають, щоб суд їм виділив у користування саме цю кімнату. За таких умов, ОСОБА_6 буде користуватись більшою житловою площею 22 кв.м., яка складається із двох ізольованих кімнат.

Зважаючи на згоду відповідача на встановлення такого порядку, та позицію ОСОБА_6 , яка в ході розгляду справи погодилась на такий порядок, суд частково задовольняє вимоги ОСОБА_6 та встановлює порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , відповідно до якого виділяє у користування ОСОБА_6 кімнату №3 площею 10 кв.м., кімнату №2 площею 12 кв.м. з лоджією площею 3,25 кв.м.; виділяє у користування ОСОБА_2 кімнату №8 площею 17,1 кв.м, у спільному користуванні сторін залишає кухню, ванну кімнату, вбиральні, коридор, комору та інші підсобні приміщення.

У зв`язку із тим, що суд задовольнив одну немайнову позовну вимогу позивача, а іншу немайнову позовну вимогу фактично залишив без задоволення, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за одну позовну вимогу в сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перешкоди у користуванні власністю шляхом її вселення в квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) передати ОСОБА_6 ключі від квартири.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , відповідно до якого виділити у користування ОСОБА_6 кімнату №3 площею 10 кв. м., кімнату №2 площею 12 кв.м. з лоджією площею 3,25 кв.м.; виділити у користування ОСОБА_2 кімнату №8 площею 17,1 кв.м, у спільному користуванні сторін залишити кухню, ванну кімнату, вбиральні, коридор, комору та інші підсобні приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 06.08.2020 року.

Суддя: А.М. Котляр