Дата документу 12.08.2020 Справа № 335/5457/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 335/5457/20 Головуючий у 1 інстанції Шалагінова А.В.
Провадження №22ц/807/2522/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Запорізька міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Запорізька міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В заяві ОСОБА_1 зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить в тому числі житловий будинок, де проживав батько, за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник зазначав, що крім нього, спадкоємцем першої черги є його рідний брат ОСОБА_2 . Інших спадкоємців немає, заповіту батьком не складалося.

24 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса для оформлення права на спадщину як спадкоємець, який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, йому було відмовлено у реєстрації заяви, у зв`язку з відсутністю підтвердження реєстрації за місцем проживання спадкодавця.

Зазначав, що на цей час спір про право відсутній, оскільки ОСОБА_2 вчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини, а рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2020 року у наданні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено. Оскаржувати вказане рішення він наміру не має. Інших спадкоємців немає.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просив суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини з 02 грудня 2018 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження за заявою про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Роз`яснено, що даний спір може бути вирішено шляхом подання позовної заяви в порядку позовного провадження.

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що із поданої до суду заяви вбачається спір про право, який підлягає розгляду в загальному порядку.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на цей час спір про право на спадщину відсутній, оскільки його рідний брат ОСОБА_2 вчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини, а рішенням Шевенківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2020 року у наданні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено. Оскаржувати рішення його брат наміру не має.

Учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, на подання відзиву не скористались.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача,пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що заявник ОСОБА_1 01 липня 2020 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту його проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини з 02 грудня 2018 року і до 05 квітня 2019 року у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 2-4).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження районний суд виходив з того, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 що свідчить про наявність спору про право та підлягає розгляду в загальному порядку.

З зазначеним висновком суду першої інстанції колегія судді погоджується в повному обсязі.

Так, до статті першої ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті третьої ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Крім того, згідно вимог ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Разом із тим відповідно до пунктів 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У справах про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем у разі наявності спору, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з вимогами ч. 4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, оскільки встановлення факту потрібно заявнику для отримання спадкового майна у власність, а тому спір підлягає розгляду в загальному порядку з дотриманням правил підсудності, про що роз`яснено заявнику, та обґрунтовано відмовлено у відкритті провадження на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а твердження ОСОБА_1 про відсутність інших спадкоємців підлягає встановленню в загальному порядку з урахуванням положень ст.1227 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заявник просив встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов`язано з оформленням спадщини, при цьому орган місцевого самоврядування також може претендувати на це майно у разі визнання спадщини відумерлою, отже зі змісту заяви вбачається спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі, при цьому, колегія суддів також зазначає, що заявник не позбавлений можливості звернутися до суду із позовною заявою про встановлення зазначеного факту та визнання права власності на спадкове майно із використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження до інших спадкоємців які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем має бути відповідний орган місцевого самоврядування, що також узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування».

Таким чином, суд першої встановивши фактичні обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, оскільки встановлення факту потрібно заявнику для отримання спадкового майна у власність, а тому спір підлягає розгляду в загальному порядку з дотриманням правил підсудності, про що роз`яснено заявнику, та обґрунтовано відмовлено у відкритті провадження на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 13 серпня 2020 року.

Головуючий:

Судді: