провадження 2/201/269/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Гречнєвої Наталії Василівни Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області і Жилкіна Дмитра Олександровича, третя особа Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 жовтня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідачів державного реєстратора Гречнєвої Н.В. КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області і Жилкіна Д.О. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, стягнення судових витрат. Позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Позивач в своїх позовних вимогах та з представником посилаються на те, що 19 лютого 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Перша Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності і порядку спадкування про задоволення позову в повному обсязі, визнання за ОСОБА_1 права приватної власності на домоволодіння у АДРЕСА_1 адресою АДРЕСА_2 , що розташоване на земельній ділянці площею 975 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . …». Вказане рішення не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало законної сили 22 березня 2018 року. З метою державної реєстрації права власності позивача на вказане нерухоме ОСОБА_1 звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка була прийнята 24 вересня 2018 року о 17:27:26 за реєстраційним номером 30280569. Однак державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43258350 від 28 вересня 2018 року через суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна номер інформаційної довідки 139970637 від 03 жовтня 2018 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні наступні відомості щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ) актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: так; опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 23.8, житлова площа (кв.м.): 13.7, опис: А-1 житловий будинок; а-1 прибудова; а1-1 прибудова; № 1-2, огорожа, хвіртка; адреса: АДРЕСА_2 ; актуальна інформація про право власності: номер запису про право власності: 27123654; дата, час державної реєстрації: 16 липня 2018 року 12:53:51; Державний реєстратор: Гречнєва Н.В., КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, Дніпропетровська обл.; підстава виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер: 04/17і, виданий 04 вересня 2017 року, видавник ПП «Електро-Лайф»; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, ОСОБА_4 , КП «БТІ» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, Дніпропетровська обл.; форма власності: приватна, розмір частки: 1/1; власники: ОСОБА_5 ; 2) актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; об`єкт нерухомого майна: домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості: так; опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 40.7, житлова площа (кв.м.): 14.2, опис: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 40.7 кв.м., житловою площею 14.2 кв.м., вбиральня літ. Б.; адреса: АДРЕСА_2 ; відомості про права власності відсутні.

На час ухвалення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська рішення від 19 лютого 2018 року по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2/201/586/2018 про визнання за позивачем права приватної власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містилися відомості щодо одного об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме щодо домоволодіння, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна номер інформаційної довідки 114414128 від 19 лютого 2018 року.

На час відкриття Державним реєстратором Гречнєвою Н.В. КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області у липні 2018 року нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, присвоєння реєстраційного номеру 101 об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 та реєстрації права приватної власності на нього за ОСОБА_5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже містилися відомості про об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з реєстраційним номером 01, розділ на який було відкрито ще у 2014 році.

Однак, всупереч вказаним обставинам і всупереч вимогам ст. 13 Закону, згідно з якою на кожний новостворений об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається один розділ і присвоюється один реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, державним реєстратором Гречнєвою Н.В. КП «БТІ» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області було допущено порушення вимог статті 13 Закону, було незаконно та протиправно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, незаконно та протиправно відкрито другий розділ на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно та протиправно присвоєно другий реєстраційний номер на об`єкт нерухомого майна за тією ж самою адресою. Внаслідок прийняття цим відповідачем вказаного незаконного і протиправного рішення, у Державному реєстрі прав виникли суперечності щодо об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Дані обставини підтверджуються рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР Дніпропетровської області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43258350 від 28 вересня 2018 року.

Окрім того, оскаржуване рішення цього відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, є незаконним та протиправним також з урахуванням тих обставин, що: 1.) позивачу достеменно відомо, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 знаходилося за адресою: АДРЕСА_4 .) що стосується земельної ділянки на території Соборного (Жовтневого) району м АДРЕСА_5 Дніпра ( АДРЕСА_2 адресою: АДРЕСА_2 , з метою оформлення прав на вказану земельну ділянку і відведення позивачу земельної ділянки за вказаною вище адресою «09» березня 2010 року позивач звернувся до Дніпропетровського міського голови Куліченка І.І. з відповідним клопотанням.

Згідно з довідкою Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» від 27 жовтня 2009 року № Ц/11338/8, «станом на 26 жовтня 2009 року земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 в Державному земельному кадастрі міста Дніпропетровська ні за ким не зареєстрована». Постійною комісією з питань архітектури та містобудування Дніпропетровської міської ради та постійною комісією з питань земельних відносин і охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради було рекомендовано надати позивачу ОСОБА_1 згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 по фактичному розміщенню самочинно збудованого житлового будинку, що підтверджується Витягом з протоколу № 136 від 07 березня 2010 року та Витягом з протоколу № 168 засідання постійної комісії від 12 травня 2010 року. В ході оформлення позивачем документів на вказану земельну ділянку ним було отримано: Акт обстеження земельної ділянки № 8/7-0810 від 19 серпня 2010 року, викопіювання з генерального плану міста Дніпропетровська масштабу 1:500 від 28 липня 2010 року та від 21 вересня 2015 року, в якому відображене домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , право приватної власності на яке визнане за позивачем за вищевказаним рішенням суду; графічні та семантичні дані Державного земельного кадастру м. Дніпропетровська від 07 вересня 2010 року; рішення сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради від 22 липня 2015 року № 85/66 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) громадянам у м. Дніпропетровську», позивачу (гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтовною площею земельної ділянки 0.1000 га; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , розроблений ТОВ «Землестройінвест», від 2015 року, до складу якого входять: технічний паспорт від 12 травня 2014 року, в якому зазначено, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 межує з присадибною ділянкою АДРЕСА_6 ; Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01 жовтня 2015 року та Акт приймання-передачі тимчасових межових знаків на зберігання від 01 жовтня 2015 року, в яких в якості користувача суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_6 , вказаний ОСОБА_5 і містяться його власноручні підписи на підтвердження його згоди на встановлення в натурі (на місцевості) та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки по АДРЕСА_6 ; рішення сесії VІI скликання Дніпровської міської ради від 25 квітня 2018 року № 409/31 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) громадянам у м. Дніпрі (17 осіб)», позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтовною площею земельної ділянки 0.1000 га.

Крім того, позивач сплачував вартість споживання електроенергії за вказаною адресою, що підтверджується відповідними квитанціями, на його ім`я було отримано муніципальну картку № НОМЕР_2 на нерухоме майно за вищевказаною адресою. Натомість позивачу достеменно відомо, що ОСОБА_5 не було оформлено жодних документів на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , а номер житлового будинку, право власності на який зареєстровано реєстратором за відповідачем, не відображений на викопіюванні з генерального плану міста Дніпропетровська масштабу 1:500 від 28 липня 2010 року та від 21 вересня 2015 року. Отже, за наявності підстав для відмови ОСОБА_5 в державній реєстрації прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , державний реєстратор, замість прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав, прийняв незаконне та протиправне рішення про державну реєстрацію права власності його на об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою.

Вказана реєстрація права власності на нерухоме майно (житловий будинок) за даною адресою ( АДРЕСА_2 ) за іншою особою ОСОБА_5 створює суперечності та унеможливлює реєстрацію за позивачем права приватної власності на домоволодіння у АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що розташоване на земельній ділянці площею 975 кв. м. і складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 46.0 кв.м., житловою площею 23.9 кв. м., що складається з тамбуру літ. 1-1 (прибудови а-1) площею 5.6 кв. м., кухні літ. 1-2 площею 10.0 кв. м., житлової кімнати літ. 1-3 площею 14.2 кв. м., житлової кімнати літ. 1-4 площею 9.7 кв. м., коридору літ. 1-5 площею 6.5 кв. м., споруди літ. 1-2, I - в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2/201/586/2018, що набрало законної сили 22 березня 2018 року, описки в якому були виправлені ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2-во/201/82/18, що набрала законної сили 21 серпня 2018 року.

Тільки суд вправі скасовувати рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень. Державний реєстратор не вправі самостійно скасовувати рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вважає позивач, що в даному випадку є всі підстави для визнання протиправним та скасування рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, і для скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності номер запису про право власності: 27123654 від 16 липня 2018 року 12:53:51, внесеного відповідачем реєстратором.

Отже і дії відповідачів, і наступні дії реєстратора, третіх осіб по перереєстрації його власності є незаконними. Позивач вважає, що порушені його права. Зараз є спір по реєстрації на вказане домоволодіння, в добровільному порядку його не вирішено. Просили визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Гречнєвої Н.В. КП «БТІ» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису про право власності: 27123654 від 16 липня 2018 року 12:53:51, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Гречнєвою Н.В. КП «БТІ» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні зміни і записи, а також стягнути з відповідачів судові витрати, задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач державний реєстратор Гречнєва Н.В. та/або її представник в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що є письмове повідомлення, про причини не явки суду не повідомили, вказаним і матеріалами справи, на думку суду, в зверненні до суду з заявленими позовними вимогами фактично не згодні, вважають, що при реєстрації порушень не було. Ніяких інших зобов`язань відносно позивача на себе не брала і не бере, нічиїх прав не порушувала і будь-якої шкоди не завдавала. Просила винести рішення за наявними матеріалами справи по закону на розсуд суду без її участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 223 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_6 та/або його представник в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що є письмове повідомлення, про причини не явки суду не повідомили, вказаним і матеріалами справи, на думку суду, з заявленими позовними вимогами фактично не згоден, при реєстрації порушень не було. Просили винести рішення за наявними матеріалами справи по закону на розсуд суду без їх участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 223 ЦПК України.

Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини не явки суду не повідомили, вказаним і матеріалами справи, на думку суду, вимог до них немає. Все ними зроблено згідно вимог закону, нічиїх прав не порушували і будь-якої шкоди не завдавали. Просили винести рішення за наявними матеріалами справи по закону на розсуд суду без їх участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаної третьої особи згідно ст. 223 ЦПК України.

З`ясувавши думку сторін, третьої особи, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2/201/586/2018 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Перша Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності і порядку спадкування з резолютивною частиною наступного змісту: «… Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , право приватної власності на домоволодіння у АДРЕСА_1 адресою АДРЕСА_2 , що розташоване на земельній ділянці площею 975 кв. м. і складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 46.0 кв. м., житловою площею 23.9 кв. м., що складається з тамбуру літ. 1-1 (прибудови а-1) площею 5.6 кв. м., кухні літ. 1-2 площею 10.0 кв. м., житлової кімнати літ. 1-3 площею 14.2 кв. м., житлової кімнати літ. 1-4 площею 9.7 кв. м., коридору літ. 1-5 площею 6.5 кв. м., споруди літ. 1-2, I - в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . …». Вказане рішення не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало законної сили 22 березня 2018 року. 21 серпня 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було постановлено ухвалу по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2-во/201/82/18 за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні по вищевказаній цивільній справі з резолютивною частиною наступного змісту: «… Виправити описку допущену у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року стосовно ідентифікаційного номера позивача ОСОБА_1 , а саме: замість « НОМЕР_3 » зазначити вірно « НОМЕР_1 ». Ухвала набрала законної сили 21 серпня 2018 року. …». Вказана ухвала суду в апеляційному порядку також не оскаржувалася.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. У ст. 129-1 Конституції України вказано, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «1. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: … 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; …».

Отже, вищевказане рішення суду щодо права власності позивача на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , що набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації права власності позивача на вказане нерухоме майно.

Тому з метою державної реєстрації права власності позивача на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка була прийнята 24 вересня 2018 року о 17:27:26 за реєстраційним номером 30280569.

Однак державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43258350 від 28 вересня 2018 року, згідно з яким: «… державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровська обл. … встановив суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження органу державної реєстрації прав визначені статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до яких, в тому числі, належить проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Згідно ч. 4 ст. 18 Закону: державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до статті 13 Закону Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек, а кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше в Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна.

Тобто, на кожний новостворений об`єкт нерухомого майна відкривається один розділ в Державному реєстрі прав. Натомість, під час здійснення перевірок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором встановлено, що на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 відкрито два розділи (присвоєно два реєстраційні номера об`єкту нерухомого майна), що є порушенням вимог статті 13 Закону.

В розділах, відкритих на зазначений об`єкт нерухомого майна, значаться різні технічні описи об`єкту нерухомого майна: в першому (відкритому у 2014 році): загальна площа (кв.м.): 40.7, житлова площа (кв.м.): 14.2, опис: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 40.7 кв.м., житловою площею 14.2 кв.м., вбиральня літ. Б.; у другому (відкритому у 2018 році): загальна площа (кв.м.): 23.8, житлова площа (кв.м.): 13.7, опис: А-1 житловий будинок; а-1 прибудова; а1-1 прибудова; № 1-2, огорожа, хвіртка.

Враховуючи викладене, державному реєстратору не є зрозумілим в який саме розділ Державного реєстру речових прав вносити відомості щодо реєстрації права власності. Тому керуючись статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 18 та 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, державний реєстратор вирішив: відмовити у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_2 , за суб`єктом: ОСОБА_1 , податковий номер/серія, номер паспорта НОМЕР_1 /АН260001. …».

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна номер інформаційної довідки 139970637 від 03 жовтня 2018 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні наступні відомості щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 )Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; Об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: так; Опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 23.8, житлова площа (кв.м.): 13.7, опис: А-1 житловий будинок; а-1 прибудова; а1-1 прибудова; № 1-2, огорожа, хвіртка; адреса: АДРЕСА_2 ; актуальна інформація про право власності: номер запису про право власності: 27123654; дата, час державної реєстрації: 16 липня 2018 року 12:53:51; Державний реєстратор: ОСОБА_4 , Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, Дніпропетровська обл.; підстава виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер: 04/17і, виданий 04 вересня 2017 року, видавник ПП «Електро-Лайф»; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, ОСОБА_4 , Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, Дніпропетровська обл.; форма власності: приватна, розмір частки: 1/1; власники: ОСОБА_5 ; 2) Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; об`єкт нерухомого майна: домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості: так; опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 40.7, житлова площа (кв.м.): 14.2, опис: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 40,7 кв.м., житловою площею 14,2 кв.м., вбиральня літ. Б.; адреса: АДРЕСА_2 ; відомості про права власності відсутні.

На час ухвалення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська рішення від 19 лютого 2018 року по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2/201/586/2018 про визнання за позивачем права приватної власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містилися відомості щодо одного об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме щодо домоволодіння, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна номер інформаційної довідки 114414128 від 19 лютого 2018 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суб`єктів державної реєстрації прав визначені ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить, зокрема, забезпечення проведення державної реєстрації прав, ведення Державного реєстру прав, формування та зберігання реєстраційних справ.

У відповідності до ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор, зокрема: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ст. 13 Закону, Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. На кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. У ч. 1 ст. 24 Закону зазначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; тощо. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (ч. 2 ст. 24 Закону).

На час відкриття Державним реєстратором Гречнєвою Н.В. КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області у липні 2018 року нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, присвоєння реєстраційного номеру 101 об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 та реєстрації права приватної власності на нього за ОСОБА_5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже містилися відомості про об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з реєстраційним номером 01, розділ на який було відкрито ще у 2014 році.

Однак, всупереч вказаним обставинам і всупереч вимогам ст. 13 Закону, згідно з якою на кожний новостворений об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається один розділ і присвоюється один реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, державним реєстратором Гречнєвою Н.В. КП «БТІ» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області було допущено порушення вимог статті 13 Закону, було незаконно та протиправно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, незаконно та протиправно відкрито другий розділ на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно та протиправно присвоєно другий реєстраційний номер на об`єкт нерухомого майна за тією ж самою адресою. Внаслідок прийняття цим відповідачем вказаного незаконного і протиправного рішення, у Державному реєстрі прав виникли суперечності щодо об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Дані обставини підтверджуються рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР Дніпропетровської області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43258350 від 28 вересня 2018 року.

Окрім того, оскаржуване рішення цього відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, є незаконним та протиправним також з урахуванням тих обставин, що: 1.) позивачу достеменно відомо, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 знаходилося за адресою: АДРЕСА_4 .) що стосується земельної ділянки на території Соборного (Жовтневого) району м АДРЕСА_5 Дніпра ( АДРЕСА_2 адресою: АДРЕСА_6 , з метою оформлення прав на вказану земельну ділянку і відведення позивачу земельної ділянки за вказаною вище адресою «09» березня 2010 року позивач звернувся до Дніпропетровського міського голови Куліченка І.І. з відповідним клопотанням.

З гідно з довідкою Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» від 27 жовтня 2009 року № Ц/11338/8, «станом на 26 жовтня 2009 року земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 в Державному земельному кадастрі міста Дніпропетровська ні за ким не зареєстрована».

Постійною комісією з питань архітектури та містобудування Дніпропетровської міської ради та постійною комісією з питань земельних відносин і охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради було рекомендовано надати позивачу ОСОБА_1 згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_6 по фактичному розміщенню самочинно збудованого житлового будинку, що підтверджується Витягом з протоколу № 136 від 07 березня 2010 року та Витягом з протоколу № 168 засідання постійної комісії від 12 травня 2010 року.

В ході оформлення позивачем документів на вказану земельну ділянку ним було отримано: Акт обстеження земельної ділянки № 8/7-0810 від 19 серпня 2010 року, викопіювання з генерального плану міста Дніпропетровська масштабу 1:500 від 28 липня 2010 року та від 21 вересня 2015 року, в якому відображене домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , право приватної власності на яке визнане за позивачем за вищевказаним рішенням суду; графічні та семантичні дані Державного земельного кадастру м. Дніпропетровська від 07 вересня 2010 року; рішення сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради від 22 липня 2015 року № 85/66 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) громадянам у м. Дніпропетровську», позивачу (гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтовною площею земельної ділянки 0.1000 га; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_6 , розроблений ТОВ «Землестройінвест», від 2015 року, до складу якого входять: технічний паспорт від 12 травня 2014 року, в якому зазначено, що земельна ділянка по АДРЕСА_6 межує з присадибною ділянкою АДРЕСА_6 ; Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01 жовтня 2015 року та Акт приймання-передачі тимчасових межових знаків на зберігання від 01 жовтня 2015 року, в яких в якості користувача суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_6 , вказаний ОСОБА_5 і містяться його власноручні підписи на підтвердження його згоди на встановлення в натурі (на місцевості) та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки по АДРЕСА_6 ; рішення сесії VІI скликання Дніпровської міської ради від 25 квітня 2018 року № 409/31 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) громадянам у м. Дніпрі (17 осіб)», позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтовною площею земельної ділянки 0.1000 га.

Крім того, позивач сплачував вартість споживання електроенергії за вказаною адресою, що підтверджується відповідними квитанціями, на його ім`я було отримано муніципальну картку № НОМЕР_2 на нерухоме майно за вищевказаною адресою. Натомість позивачу достеменно відомо, що ОСОБА_5 не було оформлено жодних документів на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , а номер житлового будинку, право власності на який зареєстровано реєстратором за відповідачем, не відображений на викопіюванні з генерального плану міста Дніпропетровська масштабу 1:500 від 28 липня 2010 року та від 21 вересня 2015 року.

Отже, за наявності підстав для відмови ОСОБА_5 в державній реєстрації прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , державний реєстратор, замість прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав, прийняв незаконне та протиправне рішення про державну реєстрацію права власності його на об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою.

Вказана реєстрація права власності на нерухоме майно (житловий будинок) за даною адресою ( АДРЕСА_2 ) за іншою особою ОСОБА_5 створює суперечності та унеможливлює реєстрацію за позивачем права приватної власності на домоволодіння у АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що розташоване на земельній ділянці площею 975 кв. м. і складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 46.0 кв.м., житловою площею 23.9 кв. м., що складається з тамбуру літ. 1-1 (прибудови а-1) площею 5.6 кв. м., кухні літ. 1-2 площею 10.0 кв. м., житлової кімнати літ. 1-3 площею 14.2 кв. м., житлової кімнати літ. 1-4 площею 9.7 кв. м., коридору літ. 1-5 площею 6.5 кв. м., споруди літ. 1-2, I - в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2/201/586/2018, що набрало законної сили 22 березня 2018 року, описки в якому були виправлені ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2-во/201/82/18, що набрала законної сили 21 серпня 2018 року.

В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. … Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.».

Виходячи з передбаченого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, наведені норми Конституції України надають людині можливість будь-якими незабороненими законом засобами самому захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування врегульовано ст. 26 Закону, у відповідності до якої записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду (ч. 1). У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ч. 2). Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (ч. 5).

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553).

Таким чином, чинним законодавством України визначено процедуру скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, тільки суд вправі скасовувати рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень. Державний реєстратор не вправі самостійно скасовувати рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Застосовуючи вищенаведені норми права до спірних правовідносин, оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити порушені права та законні інтереси позивача, він вважає необхідним звернутися до суду з нижчевказаними позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Вважає позивач, що в даному випадку є всі підстави для визнання протиправним та скасування рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, і для скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності номер запису про право власності: 27123654 від 16 липня 2018 року 12:53:51, внесеного відповідачем реєстратором.

Таким чином дії відповідачів і наступні дії реєстратора і третіх осіб по перереєстрації його власності є незаконними. Позивач вважає, що порушені його права. Зараз є спір по реєстрації на вказане домоволодіння, в добровільному порядку його не вирішено, виник спір і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду.

Суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Положеннями ст. 15 ЦК України визначено, що судовому захисту підлягає лише порушене, оспорюване або невизнане право.

Судом з`ясовано, що дійсно 19 лютого 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Перша Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності і порядку спадкування про задоволення позову в повному обсязі, визнання за ОСОБА_1 права приватної власності на домоволодіння у АДРЕСА_1 адресою АДРЕСА_2 , що розташоване на земельній ділянці площею 975 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . …». Вказане рішення не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало законної сили 22 березня 2018 року. З метою державної реєстрації права власності позивача на вказане нерухоме ОСОБА_1 звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка була прийнята 24 вересня 2018 року о 17:27:26 за реєстраційним номером 30280569. Однак державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43258350 від 28 вересня 2018 року через суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями через наявність реєстрації на вказане нерухоме майно за іншою особою: державний реєстратор ОСОБА_4 з КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області зареєструвала право власності ОСОБА_5 .

На час ухвалення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська рішення від 19 лютого 2018 року по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2/201/586/2018 про визнання за позивачем права приватної власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містилися відомості щодо одного об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме щодо домоволодіння, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна номер інформаційної довідки 114414128 від 19 лютого 2018 року.

На час відкриття Державним реєстратором Гречнєвою Н.В. КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області у липні 2018 року нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, присвоєння реєстраційного номеру 101 об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 та реєстрації права приватної власності на нього за ОСОБА_5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже містилися відомості про об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з реєстраційним номером 01, розділ на який було відкрито ще у 2014 році.

Однак, всупереч вказаним обставинам і всупереч вимогам ст. 13 Закону, згідно з якою на кожний новостворений об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається один розділ і присвоюється один реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, державним реєстратором Гречнєвою Н.В. КП «БТІ» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області було допущено порушення вимог статті 13 Закону, було незаконно та протиправно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, незаконно та протиправно відкрито другий розділ на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно та протиправно присвоєно другий реєстраційний номер на об`єкт нерухомого майна за тією ж самою адресою. Внаслідок прийняття цим відповідачем вказаного незаконного і протиправного рішення, у Державному реєстрі прав виникли суперечності щодо об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Дані обставини підтверджуються рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР Дніпропетровської області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43258350 від 28 вересня 2018 року.

Окрім того, дійсно оскаржуване рішення цього відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, є незаконним та протиправним також з урахуванням тих обставин, що: 1.) позивачу достеменно відомо, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 знаходилося за адресою: АДРЕСА_4 .) що стосується земельної ділянки на території Соборного (Жовтневого) району м АДРЕСА_5 Дніпра ( АДРЕСА_2 адресою: АДРЕСА_6 , з метою оформлення прав на вказану земельну ділянку і відведення позивачу земельної ділянки за вказаною вище адресою «09» березня 2010 року позивач звернувся до Дніпропетровського міського голови Куліченка І.І. з відповідним клопотанням.

Згідно з довідкою Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» від 27 жовтня 2009 року № Ц/11338/8, «станом на 26 жовтня 2009 року земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 в Державному земельному кадастрі міста Дніпропетровська ні за ким не зареєстрована». Постійною комісією з питань архітектури та містобудування Дніпропетровської міської ради та постійною комісією з питань земельних відносин і охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради було рекомендовано надати позивачу ОСОБА_1 згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_6 по фактичному розміщенню самочинно збудованого житлового будинку, що підтверджується Витягом з протоколу № 136 від 07 березня 2010 року та Витягом з протоколу № 168 засідання постійної комісії від 12 травня 2010 року. В ході оформлення позивачем документів на вказану земельну ділянку ним було отримано: Акт обстеження земельної ділянки № 8/7-0810 від 19 серпня 2010 року, викопіювання з генерального плану міста Дніпропетровська масштабу 1:500 від 28 липня 2010 року та від 21 вересня 2015 року, в якому відображене домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , право приватної власності на яке визнане за позивачем за вищевказаним рішенням суду; графічні та семантичні дані Державного земельного кадастру м. Дніпропетровська від 07 вересня 2010 року; рішення сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради від 22 липня 2015 року № 85/66 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) громадянам у м. Дніпропетровську», позивачу (гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтовною площею земельної ділянки 0.1000 га; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_6 , розроблений ТОВ «Землестройінвест», від 2015 року, до складу якого входять: технічний паспорт від 12 травня 2014 року, в якому зазначено, що земельна ділянка по АДРЕСА_6 межує з присадибною ділянкою АДРЕСА_6 ; Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01 жовтня 2015 року та Акт приймання-передачі тимчасових межових знаків на зберігання від 01 жовтня 2015 року, в яких в якості користувача суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_6 , вказаний ОСОБА_5 і містяться його власноручні підписи на підтвердження його згоди на встановлення в натурі (на місцевості) та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки по АДРЕСА_6 ; рішення сесії VІI скликання Дніпровської міської ради від 25 квітня 2018 року № 409/31 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) громадянам у м. Дніпрі (17 осіб)», позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтовною площею земельної ділянки 0.1000 га.

Крім того, позивач сплачував вартість споживання електроенергії за вказаною адресою, що підтверджується відповідними квитанціями, на його ім`я було отримано муніципальну картку № НОМЕР_2 на нерухоме майно за вищевказаною адресою. Натомість позивачу достеменно відомо, що ОСОБА_5 не було оформлено жодних документів на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , а номер житлового будинку, право власності на який зареєстровано реєстратором за відповідачем, не відображений на викопіюванні з генерального плану міста Дніпропетровська масштабу 1:500 від 28 липня 2010 року та від 21 вересня 2015 року. Отже, за наявності підстав для відмови ОСОБА_5 в державній реєстрації прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , державний реєстратор, замість прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав, прийняв незаконне та протиправне рішення про державну реєстрацію права власності його на об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою.

Вказана реєстрація права власності на нерухоме майно (житловий будинок) за даною адресою ( АДРЕСА_2 ) за іншою особою ОСОБА_5 створює суперечності та унеможливлює реєстрацію за позивачем права приватної власності на домоволодіння у АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що розташоване на земельній ділянці площею 975 кв. м. і складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 46.0 кв.м., житловою площею 23.9 кв. м., що складається з тамбуру літ. 1-1 (прибудови а-1) площею 5.6 кв. м., кухні літ. 1-2 площею 10.0 кв. м., житлової кімнати літ. 1-3 площею 14.2 кв. м., житлової кімнати літ. 1-4 площею 9.7 кв. м., коридору літ. 1-5 площею 6.5 кв. м., споруди літ. 1-2, I - в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2/201/586/2018, що набрало законної сили 22 березня 2018 року, описки в якому були виправлені ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року по цивільній справі № 201/12554/17 провадження № 2-во/201/82/18, що набрала законної сили 21 серпня 2018 року.

Згідно зі ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З огляду на вищевикладені приписи чинного законодавства України наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач надав до матеріалів справи письмові докази, які б підтверджували його правову позицію, а саме: позивачем було доведено фактів порушення чи не порушення порядку вчинення реєстраційних дій, його посилання на порушення норм законодавства відповідають дійсності.

Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно відповідачів по незаконним (з точки зору відповідачів) діям відносно них, предмета спору, а відповідачі цього не довели, твердження відповідачів про наявність будь-яких інших зобов`язань або іншої неправомірності стосовно них є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги не визнання відповідачами позовних вимог, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

При таких обставинах суд вважає можливим позовну заяву задовольнити та визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Гречнєвої Н.В. КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису про право власності: 27123654 від 16 липня 2018 року 12:53:51, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором Гречнєвою Н.В. КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні зміни і записи, а також стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати при подачі позову в сумі по 352 грн. 40 коп. з кожного відповідача, а всього 704 грн. 80 коп.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в такому вигляді ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 21, 41, 55, 58, 124, 129 Конституції України, ст. 15, 16, 18, 182, 203, 204, 205, 215, 257, 267, 316, 317, 319, 321, 365, 526, 530 ЦК України, ст. 1, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 2, 3, 9, 10, 13, 18, 19, 24, 26, 27, 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови КМУ від 23 серпня 2016 року № 553), ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Гречнєвої Наталії Василівни Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису про право власності: 27123654 від 16 липня 2018 року 12:53:51, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором Гречнєвою Наталією Василівною Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні зміни і записи.

Стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати при подачі позову в сумі по 352 грн. 40 коп. з кожного відповідача, а всього 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 31 січня 2020 року.

Суддя -