ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 вересня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/2811/20

Головуючий у першій інстанції Ченцова С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1102/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого судді: Онищенко О.І.

суддів: Губар В.С., Скрипки А.А.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_3

Розглянувши у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів (суддя Ченцова С.М.), ухвалене о 10 год. 18 хв. у м.Чернігові, повний текст рішення складено 10 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 відповідно до заочного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.06.2013 року на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частин заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття; зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 відповідно до судового наказу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.02.2020 року на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частин заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що на даний час позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, оскільки потребує лікування і його направлено на операцію; на утриманні позивача також знаходяться непрацездатні батьки (батько - інвалід 2 групи, має онкозахворювання, мати пенсіонерка за віком); після відрахуванняя із заробітної плати аліментів та податків отримує 5900 грн. ОСОБА_1 вважає, що погіршення стану здоров`я і необхідність постійного лікування є саме тими випадками, на підставі яких відбувається зміна (зменшення) розміру аліментів.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2020 року позов задоволено частково; зменшено розмір аліментів, який підлягає стягненню, згідно заочного рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.06.2013 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення ним повноліття; зменшено розмір аліментів, який підлягає стягненню, згідно судового наказу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.02.2020 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення нею повноліття; вирішено відізвати з виконання виконавчий лист по справі № 750/4150/13 від 25.06.2013 року, виданий Деснянським районним судом міста Чернігова про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.04.2013 року, до досягнення дитиною повноліття та приєднати до матеріалів цивільної справи, а також відізвати з виконання судовий наказ № 751/1064/20 від 27.02.2020 року, виданий Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.02.2020 року, до досягнення дитиною повноліття та приєднати до матеріалів цивільної справи; у задоволенні вимог адвоката Кравченка В.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги від 11 червня 2020 року, відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що з дня винесення Деснянським районним судом м.Чернігова заочного рішення та з дня видачі судового наказу у позивача змінився матеріальний стан має на утриманні непрацездатних батьків, батько має онкологічне захворювання, сам позивач потребує оперативного лікування, отже матеріальний стан позивача змінився в сторону погіршення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду в частині зменшення розміру аліментів, який підлягає стягненню згідно заочного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.06.2013 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , відізвання з виконання виконавчого листа по справі №750/4150/13. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою нормативні акти, якими запроваджено на території України карантин через пандемію коронавірусу, і безпідставно визнав причини неявки адвоката в судове засідання 06.07.2020 року неповажними, в порушення вимог п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України не продовжив процесуальні строки, в тому числі щодо розгляду справи, фактично позбавив можливості надати заперечення на відповідь на відзив, а також надати усні пояснення, що призвело до грубого порушення норм процесуального права та ухвалення незаконного судового рішення. Відповідачка вважає, що підстави для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина відсутні, позивачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження погіршення його матеріального становища. За доводами ОСОБА_3 , обставини, що батьки позивача є пенсіонерами, існували і на момент ухвалення Деснянським районним судом м.Чернігова заочного рішення у справі №750/4150/13, а щодо захворювання ОСОБА_7 , то в довідці зазначається про те, що батько позивача у 2018 році переніс операцію та перебуває під наглядом лікаря-спеціаліста в онкоцентрі. Відповідачка ввважає, що судом безпідставно залишено поза увагою те, що позивачем взагалі не надано доказів того, що внаслідок його захворювання він витрачає на це значні кошти і що це суттєво погіршує його матеріальний стан. Також ОСОБА_3 вважає помилковим висновок суду, що позивач і відповідачка мають майже однакову заробітну плату за відповідний період, оскільки нарахований дохід позивача більше на 42 000 грн нарахованої заробітної плати відповідачки. За доводами відповідачки, судом незаконно враховано отримання ОСОБА_3 пенсії, яка призначена та виплачується в мізерному розмірі як особі з інвалідністю III групи на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Крім того, ОСОБА_3 посилається, що судом не прийнято до уваги те, що ОСОБА_4 є хворобливою дитиною, постійно потребує лікування та догляду лікарів. За доводами відповідачки, син на даний час перебуває у підлітковому віці, коли є потреба у поживному харчуванні, що потребує неабияких фінансових витрат, а також у придбанні одягу, взуття, з яких він дуже швидко виростає.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Позивач вказує, що один із фактів погіршення його матеріального становища є необхідність сплати аліментів на іншу дитину. ОСОБА_1 посилається, що до апеляційної скарги доданий витяг з реєстру виконавчих проваджень, з якого вбачається, що виконавче провадження завершене стосовно ОСОБА_2 . Проте витяг зроблений 19.08.2020 року, коли оскаржуване рішення, яким виконавчий лист та судовий наказ відізвані, набуло чинності. За доводами позивача, на сьогоднішній день ОСОБА_3 отримує значно більшу заробітну плату, ніж він, отже її матеріальне становище краще, ніж платника аліментів. Також позивач зазначає, що відповідачка не надала належних та допустимих доказів того, що вона сплачує за власне лікування і ці витрати є більшими, ніж розмір її пенсії. За доводами ОСОБА_1 , посилання ОСОБА_3 щодо посиленого харчування дитини та необхідності часто купувати одяг та взуття стосуються додаткових потреб дитини, які не є предметом цієї справи.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь сина позивача - ОСОБА_8 , то апеляційний суд переглядає рішення суду у вказаній частині і не переглядає в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь доньки ОСОБА_9 .

Частиною 1 ст. 368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону в оскаржуваній частині відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 червня 2013 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-7).

На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист (а.с.47).

Судовим наказом Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 лютого 2020 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено із заочного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 червня 2013 року, при визначенні розміру аліментів, стягнутих із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність даних про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Після ухвалення вказаного рішення суду у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_6 , на утримання якої з позивача судовим наказом також стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Також згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №1» від 21 квітня 2020 року ОСОБА_1 за станом здоров`я потребує оперативного лікування в плановому порядку (а.с.9).

Батько позивача ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою Сер.МСЕ-ЧНВ №211030 від 12 вересня 2007 року (а.с.11), перебуває на обліку в КНП «Чернігівський медичний центр сучасної онкології» з 04 жовтня 2018 року (а.с.12).

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання сина позивача, у зв`язку зі зміною матеріального стану платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги, що обставини щодо стану здоров`я батька позивача існували і на момент ухвалення 25 червня 2013 року заочного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ОСОБА_7 хоча і отримав довідку про інвалідність 12 вересня 2007 року, проте на обліку з приводу онкологічного захворювання перебуває з 04 жовтня 2018 року.

Також не заслуговують на увагу посилання відповідачки на те, що батьки позивача вже були пенсіонерами станом на 25 червня 2013 року.

Так, відповідно до п.2 Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 03 листопада 2017 року №26-1, пенсійні посвідчення виготовляються на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення особи, якій призначено пенсію, що подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування особи на обліку як одержувача пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що матері позивача ОСОБА_11 пенсійне посвідчення видано 22 листопада 2018 року (пенсію призначено за віком), батьку позивача 15 лютого 2018 року (пенсію призначено за віком, інвалід 2 групи загальне захворювання) (а.с.10, 13).

Апеляційний суд приходить до висновку про неможливість застосування постанови Верховного Суду від 01.08.2019 року у справі №760/11934/16-ц, на яку посилається відповідачка в апеляційній скарзі, оскільки висновки Верховним Судом зроблено щодо правовідносин конкретних сторін з урахуванням конкретних матеріалів справи і їх не можна вважати такими, що підлягають обов`язковому застосуванню у даній справі.

Не можуть бути прийняті судом до уваги посилання ОСОБА_3 щодо суттєвої різниці у доходах платника аліментів і її доходах, які суд першої інстанції врахував при визначенні розміру аліментів.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_3 розмір її доходу за період грудень 2019 року травень 2020 року після вирахування податків становить 46772,11 грн (а.с.50). За вказаний період розмір доходу ОСОБА_1 після вирахування податків і сплачених аліментів становить 54099,67 грн (а.с.120). При цьому для визначення розміру аліментів визначальним є саме отриманий дохід, а не нарахований.

Наявність ряду хронічних захворювань у відповідачки було враховано судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів. Факт отримання ОСОБА_3 пенсії було враховано при визначенні розміру аліментів, а не в якості підстав для зменшення розміру аліментів.

Посилання відповідачки, що судом не було враховано те, що син є хворобливою дитиною, постійно потребує лікування та догляду лікарів, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки, як правильно зауважив позивач, фактично стосуються додаткових витрат на дитину, у яких в силу положень ст.185 СК України зобов`язаний брати участь платник аліментів і на стягнення яких в судовому порядку (за наявності підстав) має право одержувач аліментів на підставі ст.185 СК України.

Відсутність відкритих виконавчих проваджень про стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_2 не впливає на правильність висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів, враховуючи факт народження після ухвалення заочного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 червня 2013 року у позивача дитини, яку він зобов`язаний утримувати і на утримання якої судовим наказом стягнуто з позивача аліменти.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що судом першої інстанції при визначенні підстав для зменшення розміру аліментів і самого розміру аліментів враховано всі надані сторонами докази. При цьому апеляційний суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково і зменшено розмір аліментів до 1/5 частини заробітку (доходу), а не до 1/6, як просив позивач.

Неправильне зазначення у резолютивній частині оскаржуваного рішення суду року народження ОСОБА_8 не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки може бути усунуто шляхом внесення судом першої інстанції виправлень у порядку, встановленому статтею 269 ЦПК України.

Крім того, не впливають на правильність висновку суду першої інстанції доводи ОСОБА_3 щодо розгляду справи у її відсутності та відсутності її представника.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28 травня 2020 року відкрито провадження у даній справі і роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву протягом п`яти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а позивачу право подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву відповідача.

Скориставшись своїм правом на отримання правничої допомоги, ОСОБА_3 уклала договір про надання правової допомоги із адвокатом Кравченком В.В., який подавав до суду відзив проти позову разом з іншими документами (а.с.31-108), які були враховані судом при розгляді справи. Позивач відповідь на відзив направив іншим учасниками справи 22 червня 2020 року (а.с.114-115а). Згідно з даними УДППЗ «Укрпошта» Кирієнко Р.М. і її адвокат отримали відповідь на відзив 23 червня 2020 року. Проте, у визначений термін правом на подання відповіді на відзив не скористались, подавши лише 03 липня 2020 року заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням карантинних заходів. Участь відповідачки і її представника у судовому засіданні не була визнана судом обов`язковою, у зв`язку з чим суд обґрунтовано визнав причини неявки адвоката в судове засідання неповажними і ухвалив розглянути справу без участі вказаних осіб на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що суд фактично позбавив відповідачку можливості надати заперечення на відповідь на відзив.

Враховуючи викладене в сукупності, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині не спростовують, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2020 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: