ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Херсон

Номер справи: 766/11996/18

Номер провадження: 22-ц/819/140/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних

справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Приходько Л.А.,

секретар Давиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни, яка діє від імені ОСОБА_1 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 жовтня 2019 року, у складі судді Терещенка О.Є., у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Державного підприємства «Сетам», приватного підприємства «АРМ-АГРО», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець Манікін Дмитро Сергійович, приватний нотаріус Каховського районного нотаріального округу Коршунова Людмила Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та про повернення стягненого за виконавчим написом майна

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса.

Позов мотивовано тим, що 19.06.2008 року між ним та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач по справі - ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено Договір про надання кредитної лінії №Ф080824П, за яким позивач отримав від відповідача грошові кошти в сумі 29 000 доларів США, зі сплатою 14% річних, з кінцевим строком користування 18.06.2018 року.

Внаслідок невиконання позивачем вимог Договору, відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з заявою про дострокове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Рішенням вищевказаного третейського суду від 28.07.2010 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» були задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 269 092,84 грн. Позивач також зазначав, що після винесення рішення представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу виконавчого листа, але результати цього звернення ОСОБА_1 невідомі.

Разом з тим 09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено нотаріальний напис за реєстровим номером 26357, на підставі якого з ОСОБА_1 було рекомендовано стягнути заборгованість за кредитним договором №Ф080824П від 19.06.2008 року в сумі 62 860,65 доларів США.

11.12.2017 року приватним виконавцем Манікіним Д.С. було відкрито виконавче провадження №55356549 по виконанню виконавчого напису нотаріуса Чуловського В.А., в ході виконання якого 21.12.2017 року було описано та накладено арешт на нежитлові будівлі пекарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , які належали на праві власності ОСОБА_1 ..

Позивач вказує, що виконавчий напис нотаріусом Чуловським В.А. видано незаконно, оскільки заборгованість, яку стягнуто за даним виконавчим написом, вже була стягнута рішенням Третейського суду від 28.10.2007 року, сума вказана нотаріусом не є безспірною, а тому просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про звернення стягнення на предмет іпотеки від 09.11.2017 року за реєстровим номером 26357 таким, що не підлягає виконанню; повернути у власність ОСОБА_1 стягнуте за виконавчим написом майно - комплекс нежитлових будівель - пекарні, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача судові витрати.

Після уточнення судових вимог позивач просив:

- залучити до справи в якості співвідповідачів Державне підприємство «Сетам», приватне підприємство «АРМ-АГРО», приватного виконавця Манікіна Д.С., приватного нотаріуса Коршунову Л.А.;

- задовольнити первісно заявлені позовні вимоги та застосувати позовну давність щодо звернення стягнення на предмет іпотеки;

- визнати недійсними електронні торги з реалізації комплексу нежитлових будівель пекарні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним та скасувати акт приватного виконавця від 26.04.2018 року про реалізацію предмета іпотеки;

- визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим №487, виданого 19.07.2018 року на ім`я ПП «АРМ-АГРО» приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А.;

- скасувати запис про державну реєстрацію за приватним підприємством «АРМ-АГРО» об`єкту нерухомого майна - комплексу нежитлових будівель - пекарні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 03.10.2018 року притягнуто до участі у справі: в якості співвідповідачів - Державне підприємство «Сетам» та приватне підприємство «АРМ-АГРО»; в якості третіх осіб - приватного нотаріуса Каховського районного нотаріального округу Коршунову Л.А. та приватного виконавця Манікіна Д.С..

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 жовтня 2019 року в задоволенні позову було відмовлено. Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що оспорюваний виконавчий напис вчинено відповідно до вимог закону, та в межах повноважень нотаріуса, доказів на спростування такого висновку стороною позивача надано не було.

Рішення суду щодо вимог позивача про визнання недійсними електронних торгів з реалізації комплексу нежитлових будівель - пекарні, та визнання недійсним і скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим номером №487 від 19.07.2018 року, скасування запису про державну реєстрацію за Приватним підприємством «АРМ-АГРО» об`єкту нерухомого майна - пекарні, обґрунтовано тим, що позивачем не доведено відповідними доказами порушення приватним виконавцем Манікіним Д.С. вимог Закону.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду адвокат Веріковська Т.А., яка діє від імені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову безпідставно не взяв до уваги вимоги законодавства про те, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. В даному випадку нотаріусу не було надано документів, які б підтверджували безспірність заборгованості та що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Навпаки, банк не звертався до ОСОБА_1 з жодними вимогами про погашення боргу за кредитним договором, отже до приватного нотаріуса звернувся з вимогами поза строком позовної давності. Адвокат вказує на відсутність доказів безспірності заборгованості під час вчинення виконавчого напису, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Під час розгляду справи апеляційним судом представник АТ «Альфа банк» звернувся до суду з клопотання про залучення до участі у справі Акціонерного товариства «Альфа банк», як правонаступника позивача АТ «Укрсоцбанк». Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про залучення правонаступника задоволено, залучено до участі у даній справі правонаступника позивача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Альфа Банк» зазначає, що позиція позивача є надуманою, оскільки ним не було надано жодного доказу отримання виконавчого листа за рішенням Третейського суду від 28.07.2010 року та пред`явлення його до примусового виконання. Зазначає, що банком надано нотаріусу всі належні документи, що передбачені законодавством для вчинення виконавчого напису. Вважає рішення суду таким, що повністю відповідає вимогам закону та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Державне підприємство «Сетам» у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що електронні торги з реалізації предмету іпотеки в ході виконання виконавчого напису нотаріуса відбулися з дотриманням норм чинного на момент проведення електронних торгів законодавства. ДП «Сетам» в даному випадку ніяким чином не порушило права позивача. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Адвокат Кураш Н.П. представник приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. та приватний нотаріус Каховського районного нотаріального округу Коршунова Л.А. звернулись до суду апеляційної інстанції з заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 , АТ «Альфа-Банк», ПП «АРМ-АГРО», перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого був відповідач по справі ПАТ «Укрсоцбанк», а на час розгляду справи судом апеляційної інстанції - АТ «Альфа банк») було укладено Договір про надання кредитної лінії №Ф080824П, за яким позивач отримав від банку за відновлювальною кредитною лінією грошові кошти в сумі 29 000 доларів США, зі сплатою 14% річних Позичальник зобов`язувався повернути позикодавцю позику грошові кошти 18.06.2018 року та своєчасно, щомісячно, сплачувати передбачені договором відсотки та суми в рахунок погашення.(а.с.8-13)

В якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредиту сторони 19 червня 2008 року уклали Іпотечний договір №02-23-Ф080824П-1152 за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку комплекс нежитлових будівель пекарня, загальною площею 178,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , іпотечною вартістю 214 958 гривень, що на дату підписання договору еквівалентно 44 290 доларів США (а.с.177-180)

28.07.2010 року рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволеночастково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором про надання кредитної лінії №Ф080824П 19.06.2008 року, станом на 5 листопада 2009 року, в розмірі 269 092,84 грн (а.с. 18,19).

Доказів звернення вказаного рішення Третейського суду до примусового виконання матеріали справи не містять.

09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за № 26357 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на комплекс нежитлових будівель - пекарня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником предмета іпотеки є ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов Кредитного договору за період з 21 листопада 2014 року по 07 червня 2017 року, а саме: строкова заборгованість 3 106 дол.США; прострочена заборгованість 25076,99 дол.США; строкова заборгованість по нарахованих % - 306,88 дол.США; прострочена заборгованість по нарахованих % - 34 370,78 дол.США. Загальна сума заборгованості становить 63 860,65 доларів США (а.с.173)

11.12.2017 року постановою приватного виконавця Манікіна Д.С. було відкрито виконавче провадження № 55356549 за виконавчим написом нотаріуса Чуловського В.А. №26357 від 09.11.2017 року (а.с.130).

12.12.2017 року постановою приватного виконавця Манікіна Д.С. накладено арешт на комплекс нежитлових будівель - пекарня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.132).

21.12.2017 року постановою приватного виконавця Манікіна Д.С. описано та арештовано вказаний комплекс нежитлових будівель пекарню (а.с.142). 24.01.2018 року постановою приватного виконавця Манікіна Д.С. призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому (а.с.144). Згідно висновку оцінювача ринкова вартість майна станом на 24 січня 2018 року складала 41 854 гривень (а.с.148, 149).

Згідно протоколу № 324895 проведення електронних торгів ДП «Сетам» переможцем торгів з реалізації комплексу нежитлових будівель пекарні стало ПП «АРМ-АГРО», ціна продажу 80 000 гривень. (а.с.158,159)

26.04.2018 року приватним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки (а.с.161) а також ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.166)

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.07.2018 року приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Коршуновою Л.А. видано ПП «АРМ-АГРО» свідоцтво про придбання нерухомого майна: комплекс нежитлових будівель пекарня по АДРЕСА_1 з прилюдних торгів (а.с.75).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 09.11.2017 року вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» невиплачені у встановлений термін грошові кошти у розмірі 62 860,65 доларів США, що узгоджується з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №Ф080824П, зробленим відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк». Суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено відповідно до вимог закону, та в межах повноважень нотаріуса, доказів на спростування такого висновку стороною позивача надано не було.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»), у тому числі, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Зі статті 88 Закону України «Про нотаріат» випливає відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50,87,88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю або в частині розміру заборгованості, або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження №61-84цс19).

Судом першої інстанції було витребувано копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису, з якої вбачається, що нотаріусу на підтвердження існування заборгованості та її розміру банком була надана довідка-розрахунок заборгованості згідно якої станом на 07 червня 2017 року, заборгованість ОСОБА_1 перед банком становила: строкова заборгованість 3 106 дол. США; прострочена заборгованість 25 076,99 дол. США; строкова заборгованість по нарахованих % - 306,88 дол. США; прострочена заборгованість по нарахованих % - 34 370,78 дол. США, загальна сума заборгованості становить 62 860,65 доларів США (а.с.208).

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат», в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису, умовою вчинення виконавчого напису зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у

межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції за клопотанням представника позивача у відповідача було витребувано повний розширений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання кредитної лінії №Ф080824П від 19.06.2008 року.

Згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 перед банком виникла з 11.09.2008 року. Погашення відсотків за кредитом було здійснено лише 08.07.2008 року в сумі 90,22 дол.США, 05.08.2008 року 381, 28 дол.США, 15.09.2008 року 322,06 дол.США, 10.11.2008 року 353,43 дол.США, 26.11.2008 89 дол.США.

З розрахунку вбачається, що прострочена заборгованість станом на 11.05.2017 року становила: по кредиту 25 076,99 дол.США, відсотки нараховані на прострочену заборгованість 15 481,09 доларів США, відсотки нараховані на строкову заборгованість - 18644,42 дол.США.

З розрахунку вбачається, що початок прострочення та нарахування вказаних сум починається з 10.11.2008 року, тобто за десять років, а отже поза межами строку, визначеному статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» де передбачено, що умовою вчинення виконавчого напису є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Також вказаний розрахунок доводить те, що вказана в довідці-розрахунку заборгованість, що була надана нотаріусу при зверненні з заявою про вчинення виконавчого напису, не є безспірною.

Зазначене дає підстави вважати, що подані банком нотаріусу документи не підтверджували безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, в зв`язку з чим виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням вимог закону та є таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, відповідно, рішення суду у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі № 26357 про звернення стягнення на: комплекс нежитлових будівель перукарня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо решти позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

«Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка була чинною на момент проведенні державним виконавцем дій, що оскаржуються, реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статті 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

У правових висновках Верховного Суду України, викладених зокрема у постановах № 6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року, № 6-1884цс15 від 18 листопада 2015 року, № 6-1749цс15 від 25 листопада 2015 року, роз`яснено, що підставою для задоволення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

За правилами частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно із частиною п`ятою статті 45 цього Закону за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки.

Продаж предмета іпотеки оформлюється протоколом, який є письмовим доказом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки.

Статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника та будь-якого учасника прилюдних торгів оскаржити результати цих торгів.

Оскарження результатів проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки, передбачене цією статтею, є пред`явленням вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах. За таких умов оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України, так і з підстав, передбачених статтями 45-47 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи те, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, правильним є висновок про недійсність прилюдних торгів, які були проведені на підставі такого виконавчого напису».

Вказаний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 205/7791/17-ц (провадження № 16-8823св19).

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 712/1317/14-ц (61-22566св18), від 12 грудня 2018 року у справі № 759/18852/14-ц (61-21320св18), від 07 лютого 2019 року у справі № 522/1516/15-ц (61-25870св18).

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку, про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, таким що не підлягає виконанню, то відповідно підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними прилюдних торгів, які були проведені на підставі такого виконавчого напису, та інші похідні вимоги від них.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно частини 1 вказаної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду першої інстанції у сумі 704,80 гривень.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то сплачений ним судовий збір у сумі 2114,40 грн за подання апеляційної скарги, підлягає також стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни, яка діє від імені ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 жовтня 2019 року, скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 26357 про звернення стягнення на: комплекс нежитлових будівель перукарня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсними електронні торги та протокол № 324895 проведення електронних торгів від 28 лютого 2018 року з реалізації комплексу нежитлових будівель пекарні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним акт приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. від 26.04.2018 року про реалізацію предмета іпотеки: комплексу нежитлових будівель пекарні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим №487, видане 19.07.2018 року на ім`я приватного підприємства «АРМ-АГРО» приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А..

Скасувати запис про державну реєстрацію за приватним підприємством «АРМ-АГРО» об`єкту нерухомого майна - комплексу нежитлових будівель - пекарні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинений 19.07.2018 року приватним нотаріусом Коршуновою Л.А. Каховського районного нотаріального округу Херсонської області.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2819,20 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2020 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько