Справа №597/900/20
Провадження №2/597/204/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судових засідань Богдана В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

В позовній заяві позивач просить розірвати шлюб, який укладений між ним та відповідачкою 17.11.1990 року у Бабинській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №11, покликаючись на те, що їх з відповідачкою сімейне життя виявилося невдалим. Відповідачка часто виїжджає за кордон, на прохання позивача, як він зазначає, повернутися в Україну і проживати разом, не реагує. З 2017 року вони не підтримують жодних відносин, позивач втратив до відповідачки почуття поваги та любові, тому, на його переконання, їх шлюб являється формальним та підлягає розірванню. Після реєстрації розірвання шлюбу позивач також просить відновити його дошлюбне прізвище та ім`я ОСОБА_3 .

Крім цього, позивач письмово клопоче про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У сторін від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Ухвалою суду 08.07.2020 року про відкриття провадження у справі відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідачка відзиву на даний позов у визначений судом строк не подала, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомила, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без її участі, так як проти цього не заперечує позивач.

Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та частково задоволити позов, виходячи із наступного:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 17.11.1990 року, зареєструвавши його в Бабинській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №11, що стверджується повторним свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 від 07.06.2004 року.

Судом встановлено, що у сторін від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Позивач наполягає в позовній заяві на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду його інтересам.

Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.56 ч.3 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачем не додано жодного доказу про те, що його дошлюбним прізвищем було прізвише ОСОБА_6 , в той час як із повторного свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 від 07.06.2004 року вбачається, що шлюб 17.11.1990 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яка змінила після реєстрації шлюбу своє прізвище на ОСОБА_8 , наречений ж прізвища не міняв, а залишився іменуватися прізвищем ОСОБА_9 .

Тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити за їх недоведеністю.

Стосовно решти позовних вимог, суд вважає, що оскільки сторонами припинено спільне проживання, втрачено взаємні почуття поваги та любові, збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, як він зазначає про це в позовній заяві, шлюб між сторонами слід розірвати.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 178 ч.8, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273,279, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-113 Сімейного Кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 17.11.1990 року виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №11.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.ст.284, 354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, а відповідачкою протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, але не менше, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне рішення суду складено 05.08.2020 року.

Суддя

С. В. Дудяк