Провадження № 22-ц/810/182/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10 серпня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Луганської В.М. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Єрмакова Ю.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1

на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням військова частина НОМЕР_1 28 лютого 2020 року звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 05 березня 2020 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме скаржнику необхідно було надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначити поважні причини пропуску строку для подання апеляційної скарги.

30 березня 2020 року від скаржника на адресу Луганського апеляційного суду надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року визнано наведені військовою частиною НОМЕР_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року неповажними та апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме скаржнику запропоновано зазначити інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року з 23 жовтня 2019 року по час повторного звернення з апеляційною скаргою до 28 лютого 2020 року.

На виконання вимог ухвали Луганського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року 28 квітня 2020 року на адресу Луганського апеляційного суду від скаржника надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року.

В заяві про поновлення пропущеного строку скаржник посилається на те, що строк на апеляційне оскарження рішення суду пропущено з незалежних від скаржника причин. При поданні апеляційної скарги на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року пропущено строк апеляційного оскарження у зв`язку з невчасною сплатою судового збору і цей строк пропущено з незалежних від скаржника причин.

Скаржник зазначив, що при поданні апеляційної скарги 30 серпня 2019 року на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року військова частина просила звільнити її від сплати судового збору. На виконання ухвали Луганського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року, яка надійшла на адресу скаржника 23 вересня 2019 року, було направлено оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 01 жовтня 2019 року № 1179. 10 жовтня 2019 року Луганським апеляційним судом винесена ухвала, якою військовій частині надано строк для подачі доказів отримання ухвали Луганського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року. На виконання ухвали суду на адресу Луганського апеляційного суду було направлено супровідний лист про отримання ухвали суду від 11 вересня 2019 року, де було зазначено, що ухвалу суду отримано 23 вересня 2019 року. 23 жовтня 2019 року ухвалою Луганського апеляційного суду винесено ухвалу про повернення апеляційної скарги військовій частині НОМЕР_1 .

Скаржник в заяві про поновлення строку вказує про те, що він не погоджується з висновком Луганського апеляційного суду, який зазначено в ухвалі Луганського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, що ухвалу Луганського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року ними отримано 19 вересня 2019 року. Вказана ухвала суду військовою частиною отримана 23 вересня 2019 року і доказами отримання є відмітка про внесення до відповідного реєстру військової частини. Згідно «Книги для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень в/ч НОМЕР_2 », яка ведеться в відділенні Укрпошта «ВПЗ Новий Калинів» рекомендований лист № 651, був одержаний військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 20 вересня 2019 року для передачі даного листа у військову частину НОМЕР_1 , як до юридичної особи. Як вбачається з рапорту майора ОСОБА_2 , він одержав рекомендований лист № 651 близько 17 год 00 хв, тому даний лист був переданий 23 вересня 2019 року та зареєстрований після його одержання. В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження також зазначено, що скаржник у судовому засіданні участі не приймав та йому не було вручено вказаної вище ухвали Луганського апеляційного суду у день її проголошення, військова частина НОМЕР_1 , скориставшись своїм правом повторно звернулася із апеляційною скаргою.

Далі в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначає, що з 23 жовтня 2019 року по час повторного звернення з апеляційною скаргою до 28 лютого 2020 року військова частина не зверталася повторно з апеляційною скаргою до Луганського апеляційного суду, оскільки військова частина НОМЕР_1 відповідно до ст. 389 ЦПК України скористалася своїм правом щодо оскарження ухвали Луганського апеляційного суду до Верховного Суду.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)») передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Тобто, процесуальні строки, в тому числі для усунення недоліків апеляційної скарги вказаним законом було продовжено.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19» від 11.03.2020 року № 211 (із змінами та доповненнями) з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин, який постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 17 червня 2020 року № 500 продовжено до 31 липня 2020 року.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року, яким внесено зміни до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень та яким встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вище викладене строк, який встановлений скаржнику для усунення недоліків апеляційної скарги сплинув 06 серпня 2020 року.

Розглянувши заяву скаржника про поновлення пропущеного строку, колегія суддів виходить з наступного.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме сплати судового збору.

08 жовтня 2019 року на адресу Луганського апеляційного суду скаржник надав платіжне доручення №1179 від 01 жовтня 2019 року про сплату судового збору.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року залишено без руху, скаржнику було запропоновано надати докази отримання копії ухвали Луганського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року, а в разі пропуску десятиденного строку - клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

22 жовтня 2019 року на виконання ухвали Луганського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року скаржником надано лист та в якості доказу отримання ухвали Луганського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року, долучено копію ухвали Луганського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року та супровідний лист на якому стоїть штамп вхідної кореспонденції скаржника, де зазначено вхідний № 6490 від 23 вересня 2019 року.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року у справі за позовом 23 жовтня 2019 року до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Звертаючись повторно із апеляційною скаргою 28.02.2020 року скаржник у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження від 30.03.2020 року вказав причини пропуску строку, які раніше ним зазначалися, зокрема скаржник зазначив, що він не погоджується з висновком Луганського апеляційного суду, зазначений в ухвалі Луганського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, що ухвалу Луганського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року ними отримано 19 вересня 2019 року. Вказана ухвала суду військовою частиною отримана 23 вересня 2019 року і доказами отримання є відмітка про внесення до відповідного реєстру військової частини. Згідно «Книги для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень в/ч НОМЕР_2 », яка ведеться в відділенні Укрпошта «ВПЗ Новий Калинів» рекомендований лист № 651, був одержаний військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 20 вересня 2019 року для передачі даного листа у військову частину НОМЕР_1 , як до юридичної особи. Як вбачається з рапорту майора ОСОБА_2 , він одержав рекомендований лист № 651 близько 17 год 00 хв, тому даний лист був переданий 23 вересня 2019 року та зареєстрований після його одержання.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року вказані вище причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року визнано неповажними та запропоновано скаржнику вказати інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду з 23 жовтня 2019 року по час повторного звернення з апеляційною скаргою до 28 лютого 2020 року.

У заяві про поновлення пропущеного строку, які надійшли на адресу апеляційного суду 28 квітня 2020 року, скаржником фактично продубльовано аналогічні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які судом апеляційної інстанції вже визнавались неповажними та зазначено, що з 23 жовтня 2019 року до 28 лютого 2020 року скаржник не звертався з апеляційною скаргою, військова частина оскаржувала до Верховного Суду ухвалу Луганського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року про повернення апеляційної скарги та вказав, що на військову частину покладається виконання специфічних завдань пов`язаних із застосуванням сил і засобів за призначенням для оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості.

Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні не зазначено.

Враховуючи, викладене, колегія суддів вважає, що скаржником не наведено інших поважних причин пропуску строку на оскарження рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року. Оскарження до Верховного Суду ухвали Луганського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року про повернення апеляційної не перешкоджало скаржнику звернутися повторно з апеляційною скаргою.

Відповідач є суб`єктом владних повноважень, що здійснює діяльність на професійній основі, а тому проблеми внутрішньої організації виконання роботи його службовцями не є об`єктивними обставинами, які перешкоджали оскаржити судове рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин. Скаржником таких причин не наведено.

Відповідно до п. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи положення п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною військової частини НОМЕР_1 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року слід відмовити.

Керуючись п.4 ч.1 та ч. 4 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи в порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати військовій частині НОМЕР_1 .

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий В.М. Луганська

Судді Ю.В. Єрмаков

В.А. Коновалова