Справа № 367/1894/20
Провадження №2/367/3583/2020
10 вересня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Саранюк Л.П.,
за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком,-
в с т а н о в и в :
Позивачі звернулися до суду з даним позовом до ОСОБА_3 (далі Відповідач) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є в рівних частинах власниками 3/10 частин будинку АДРЕСА_1 з відповідними частинами надвірних будівель.
Вказує, що після реєстрації шлюбу 09 липня 2015 року відповідача з її донькою ОСОБА_4 за проханням дочки 21 серпня 2015 року вона зареєструвала місце проживання відповідача на житловій площі їхньої 3/10 частини будинку.
При цьому відповідач не поселився на житлову площу їхнього будинку і
продовжував проживати в місті Києві. Оскільки їхня дочка з ним не проживала і на даний час також не проживає, то їм невідоме місце його фактичного перебування. Як вбачається з акту депутата від 27 січня 2020 року, відповідач на житловій площі їхнього будинку не проживає. Майно відповідача також відсутнє.
У зв`язку з вищевикладеним просять суд визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловою площею 3/10 частин будинку АДРЕСА_1 належних їм в рівних частинах на праві власності.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та публікацією оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», котрі міститься в матеріалах справи, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 29.12.2001 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили в рівних частинах кожному 3/10 частин будинку АДРЕСА_1 , раніше АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 з відповідними частинами надвірних будівель.
На даний час вулиця «Жовтнева» перейменована у вулицю «Северинівська» у м. Ірпінь Київської області.
Після реєстрації шлюбу 09 липня 2015 року відповідача з її донькою ОСОБА_4 за проханням дочки 21 серпня 2015 року вона зареєструвала місце проживання відповідача на житловій площі їхньої 3/10 частини будинку. Вказане підтверджується Будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_4 .
Згідно Акту депутата Ірпінської міської ради ОСОБА_5 від 27.01.2020 встановлено, що за адресою: будинок АДРЕСА_1 зареєстрований зять ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 2017 року не проживає за місцем реєстрації, власних речей не має. На даний час ОСОБА_1 не підтримує з ним зв`язок та їй невідомо його місцезнаходження.
Реєстрація відповідача у даному житловому будинку порушує право власності позивачів та створює перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження належною частиною житлового будинку.
Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих у квартирі осіб, у зв`язку з чим позивачі змушені нести додаткові витрати по її утриманню.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві ( рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства»)
Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2017 року не проживає у будинку АДРЕСА_1 , а тому він є таким, котрий втратив право користування та розпорядження зазначеним житлом, що є підставою для задоволення позову.
Керуючись ст. 71-72 ЖК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. ч.1 ст.16, ч.1 ст.319,ч.1 ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України суд,-, суд
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловою площею 3/10 частин будинку АДРЕСА_1 належних в рівних частинах на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк