Справа № 347/291/20
Провадження № 22-ц/4808/939/20
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Горейко М.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Косівського районного суду від 05 червня 2020 року у складі судді Гордія В.І., ухвалене у м. Косів, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вижньоберезівська сільська рада, управління праці та соціального захисту населення, третя особа без самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Вижньоберезівська сільська рада, управління праці та соціального захисту населення, третя особа без самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Заяву обґрунтовувала тим, що вона здійснювала догляд за перестарілою ОСОБА_2 з 01 квітня 1993 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вона звернулася до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області для призначення пенсії. Однак, отримала відмову, оскільки її страховий стаж становить 22 роки 1 місяць, а період догляду за перестарілою з 01 квітня 1993 року по 27 лютого 1998 року не враховано до страхового стажу.

Посилаючись на що те, що для оформлення пенсії їй необхідно встановити факт догляду за перестарілою, тому просила встановити факт ведення нею догляду за перестарілою ОСОБА_2 з 01 квітня 1993 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 до зарахування до стажу для призначення пенсії.

Рішенням Косівського районного суду від 05 червня 2020 року заяву задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 вела догляд за перестарілою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 квітня 1993 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі на дане рішення Головне управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що оскільки заявник звернулася із заявою в порядку окремого провадження щодо включення періоду ведення догляду за перестарілою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 квітня 1993 року по 27 лютого 1998 року до загального страхового стажу, з метою призначення пенсії, то справа повинна вирішуватися в порядку адміністративного судочинства шляхом подання адміністративного позову до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

У зв`язку з вищенаведеним просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу та вказала, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки суд, при винесені оскаржуваного рішення, всебічно і повно дослідив матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтувалася заява, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізував викладені обставини та дослідив матеріали справи у їх сукупності. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статі 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини першої статі 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється колегією суддів в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у судовому засіданні докази підтверджують факт догляду заявника за перестарілою ОСОБА_2 з 01 квітня 1993 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення мотивовано тим, що до страхового стажу не враховано період догляду за перестарілим з 01 квітня 1993 року по 27 лютого 1998 року, оскільки не виконані умови пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження стажу наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (а.с. 10).

З трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 05 жовтня 1999 року вбачається, що у ОСОБА_1 стаж роботи починається з 05 жовтня 1999 року (а.с. 12-14).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім?ї ОСОБА_1 при обстеженні було встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за перестарілою ОСОБА_2 , 1913 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 16).

Згідно довідки виконкому Вижньоберезівської сільської ради № 1314 від 23 листопада 2019 року ОСОБА_1 в період здійснення догляду за перестарілою ОСОБА_2 , 1913 року народження, з 1993 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 не працювала, що підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 17).

Відповідно до довідки Яблунівської районної лікарні № 448 від 27 листопада 2019 року ОСОБА_2 , 1913 року народження, потребувала постійного стороннього догляду з 01 квітня 1993 року по 27 лютого 1998 року згідно записів дільничного терапевта в амбулаторній картці (а.с. 22).

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту ведення догляду за перестарілою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй необхідно для підтвердження трудового стажу при призначенні пенсії.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18).

У зв`язку з вищенаведеним, питання встановлення факту ведення догляду за перестарілою особою з метою підтвердження трудового стажу для призначення пенсії не підлягає судовому розгляду, оскільки для вирішення цієї категорії правовідносин передбачена інша, позасудова процедура, яка чітко визначена Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Таким чином, в окремому провадженні не може бути встановлений факт наявності трудового стажу, оскільки визначення трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не в судовому порядку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною першою статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволити частково.

Рішення Косівського районного суду від 05 червня 2020 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вижньоберезівська сільська рада, управління праці та соціального захисту населення, третя особа без самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: І.О. Максюта

М.Д. Горейко