КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 824/140/20
провадження № 2-вк/824/148/2020
У Х В А Л А

іменем України

21 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Яворського М.А. при секретарі Владіміровій О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , подану представником Алексєєвим Олексієм Ігоровичем , про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Гапоненко Роман і партнери» у справі №44 від 31 липня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми позики за договором позики від 04 травня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - Алексєєва О.І. про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Гапоненко Роман і партнери» у справі №44 від 31 липня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми позики за договором позики від 04 травня 2019 року.

Заперечення (пояснення) з приводу поданої заяви ОСОБА_1 на адресу Київського апеляційного суду не надходили.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Алексєєва О.І. підтримав подану заяву та просив її задовольнити, оскільки ОСОБА_3 в добровільному порядку виконувати рішення третейського суду не має наміру.

ОСОБА_3 ,будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засіданні не з`явилася. 11 вересня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява за підписом ОСОБА_3 в якій остання просить розглядати вказану справу без її участі.

Заслухавши допоповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 , адвоката Алексєєва О.І., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , подана представником Алексєєвим О.І. про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 04 червня 2019 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) було укладено договір позики (а.с.6).

Відповідно до п.1 вказаного договору позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність до підписання цього договору гроші в сумі 8500USD (доларів США) та 2000 EURO(євро). Факт одержання грошей підтверджується підписанням цього договору та виданням позичальником розписки.

Сторони домовилися про те, що позика безвідсоткова (п.2 договору).

Також в п.3 договору передбачено, що зазначену вище суму грошей позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві одноразово не пізніше 03 червня 2020 року готівкою. Після повернення позики в повній сумі позикодавець повинен повернути позичальнику розписку. Наявність у позичальника оригіналу розписки про одержання позикодавцем усієї суми грошей, підтверджує виконання позичальником свого обов`язку.

Окрім того, сторони узгодили, що усі спори, розбіжності, що виникають під час дії цього договору або у зв`язку з ним, сторони вирішують шляхом переговорів між ними. У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, він підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до постійно діючого третейського суду при Асоціації «Гапоненко Роман і партнери» відповідно до Регламенту вказаного третейського суду (п.10 договору).

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Гапоненко Роман і партнери» у справі №44 від 31 липня 2020 року у складі третейського судді Гапоненко Р.І. позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу в розмірі 8500 USD (доларів США) та 2000 EURO(євро), а також 10 000 грн - суми третейського збору (а.с.3-5).

Відповідно до положень ст.51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Доказів щодо скасування рішення третейського суду з підстав, передбачених цим Законом, суду надано не було.

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IХ ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Відповідно до ст.486 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Судом встановлено, що ухвалене третейським судом рішення відповідачкою ОСОБА_3 добровільно не виконується, ніяких дій щодо погашення заборгованості остання не здійснює. Докази добровільного виконання рішення третейського суду в матеріалах справи відсутні.

Наявні матеріали справи не містять підстав, встановлених ст. 486 ЦПК України, для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду відносно відповідачки ОСОБА_3 , й таких підстав останньою не приведено, у зв`язку з чим підстави для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого листа - відсутні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , подану представником Алексєєвим О.І. , про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Гапоненко Роман і партнери» у справі №44 від 31 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики.

Керуючись статтями 485-487 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником Алексєєвим Олексієм Ігоровичем , про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Гапоненко Роман і партнери» у справі №44 від 31 липня 2020 року - задовольнити.

Видати виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ,зареєстрована АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) суму основного боргу в розмірі 8500 USD (доларів США) та 2000 EURO (євро), а також 10 000 грн - суми третейського збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Мотивований текст ухвали виготовлено 21 вересня 2020 року.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський