Справа № 426/8404/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Сисенка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську, про встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2019 року до Сватівського районного суду Луганської області звернулась ОСОБА_1 з заявою, яку в подальшому уточнила, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме перебування ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Молодогвардійськ Луганської області,до моменту його смерті.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 18 липня 1964 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час смерті вона отримувала пенсію у розмірі 1721,00 грн., а основним джерелом доходу сім`ї була пенсія чоловіка, розмір якої складав 10 200,00 грн. Фактично заявник перебувала на утриманні чоловіка, пенсії якого вистачало на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, засобів повсякденного вжитку та особистої гігієни. З 07 лютого 1995 року, ОСОБА_1 , по день смерті її чоловіка ОСОБА_2 , разом з ним проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки заявниця втратила годувальника, вона звернулась до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, але їй було відмовлено на підставі того, що ОСОБА_2 був взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа і його тимчасовим місцем мешкання було визначено адресу: АДРЕСА_2 , що не збігається з зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 .

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 22.07.2019 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську, про встановлення факту перебування на утриманні.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про встановлення факту перебування на утриманні підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити з підстав що в ній викладені. Додатково пояснила, що прожила з чоловіком однією сім`єю з 1964 року по день його смерті, весь час, з моменту коли чоловік отримав інвалідність, вона ним опікувалась, та перебувала на його утриманні, оскільки його пенсія значно перевищувала її, у зв`язку з чим просить задовольнити її заяву та встановити факт перебування на утриманні чоловіка.

Представник заявника - адвокат Сисенко О.А., в судовому засіданні також підтримав заяву ОСОБА_1 та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином, раніше надав до суду заяву про роозгляд справи за відсутності їх представника.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не надавав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 18 липня 1964 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , даний факт підтверджується копією свідоцтва по смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

Заявник ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с. 8).

Згідно довідки Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області №2588 від 27.08.2019 року, заявник ОСОБА_1 з липня 2017 року отримувала пенсію за віком у розмірі 1487,72 грн., з жовтня 2017 року 1576.33 грн. (а.с 44).

Згідно довідки управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області №10104 від 15.11.2019 року, ОСОБА_2 перебуває на їх обліку і отримував пенсію за віком з липня 2017 року 4002,43 грн., з жовтня 2017 року 10 277,44 грн., а всього з липня 2017 року по січень 2018 року йому була нарахована пенсія у розмірі 53 117,05 грн. (а.с. 59).

Таким чином, суд приходить до висновку, що пенсія чоловіка заявника була основним джерелом засобів для існування та проживання подружжя.

З 1995 року та по день смерті її чоловіка ОСОБА_2 вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 12 березня 2018 року та довідкою про склад сім`ї від 14 березня 2018 року (а.с. 14-15).

24 березня 2017 року ОСОБА_2 був взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.03.2017 року № (а.с.17).

Крім того, під час судового засідання свідок ОСОБА_3 підтвердила той факт, що заявник ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір пенсії заявниці складав близько 1700 грн., а в її чоловіка ОСОБА_2 пенсія була близько 10000 грн. Також свідок ОСОБА_3 повідомила, що заявниця разом зі своїм чоловіком постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 займалась його похованням. Так як пенсія ОСОБА_1 і її практично не вистачає для задоволення необхідних

потреб, то основним джерелом їх доходу була пенсія ОСОБА_2 , а тому ОСОБА_1 перебувала на утриманні у свого чоловіка ОСОБА_2 .

Зазначені обставини підтверджують перебування заявника на утриманні свого чоловіка.

Відповідно до п. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Згідно роз`яснень викладених в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

За змістом наведених норм, факт визнання членів сім"ї померлого такими, що перебували на його утриманні залежить від факту отримання ними допомоги, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

В розумінні закону, ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

В даному випадку, матеріалами справи доводиться, що заявниця ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя чоловік заявниці отримував пенсію, яка значно перевищувала розмір отримуваної пенсії його дружини ОСОБА_1 .

Зазначені обставини свідчать про те, що саме пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугувала його дружині основоположним і систематичним джерелом грошової допомоги зі сторони чоловіка, який за життя взяв на себе обов`язок по її утриманню.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Надані заявником докази суд визнає належними та допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт знаходження заявниці на утриманні ОСОБА_2 Даних, які б спростовували факт знаходження заявниці на повному утриманні померлого чоловіка за конкретних обставин суду не надано.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення його майнових прав стосовно оформлення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

На підставі викладеного, суд вважає, що факт перебування заявниці на утриманні покійного чоловіка ОСОБА_2 достовірно підтвердженим, а тому заявлену вимогу слід задовольнити.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 258, 293, 294, 315, 316, 317, 318, 319 України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Молодогвардійськ Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складено 29 січня 2020 року.

Суддя Л.М. Осіпенко