ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1053/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/5819/19 Категорія: 313000000 Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Попової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 квітня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Уманський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року АТ «Альфа-Банк», яке є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», звернулося до суду із даним позовом.

В обґрунтування якого вказувало, що АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту №902/06-034-521.

Також між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру, що складається з 3 кімн., загальною площею 68,00 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.08.2019 року, іпотекодержателем квартири, що складається з 3 кімн., загальною площею 68,00 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 виступає саме АТ «Укрсоцбанк».

У зв`язку з неможливістю виконання умов за кредитним договором та значної заборгованості ОСОБА_1 , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно.

21 червня 2018 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак позивачу стало відомо, що реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 53984962, виданий 31.05.2017 року, Уманським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області накладено арешт на нерухоме майно відповідача, та заборона на його відчуження.

Вказує, що на сьогоднішній день, внаслідок винесення вищезазначеної постанови про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майна, а тому АТ «Альфа-Банк» просило суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк»), а саме: квартиру, що складається з 3 кімн., загальною площею 68,00 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 53984962, виданий 31.05.2017 року, Уманським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 квітня 2020 року позов задоволено.

Звільнено з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк»), а саме: квартира, що складається з 3 кімн., загальною площею 68,00 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 53984962, виданий 31.05.2017 року, Уманським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк» судовий збір 1921 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банк, як власник має обмеження в реалізації своїх можливостей щодо розпорядження своїм майном, адже стало відомо, що в рамках цивільного провадження згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2017 року по справі №705/4888/15-ц, 2/705/160/17 накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 , в тому числі і на трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Внаслідок винесення вищезазначеної постанови про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просив суд апеляційної інстанції його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити АТ «Альфа-Банк» в задоволенні його позову.

Вказує, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 157 ЦПК України). Скасування заходів забезпечення позову здійснюється виключно в порядку ст. 158 ЦПК України. Отже, суд не має повноважень скасовувати арешт, накладений на нерухоме майно, в якості забезпечення позову в межах розгляду іншої цивільної справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , АТ «Альфа-Банк» вказувало, що саме через зловживання процесуальними правами з боку позичальника та майнового поручителя, їм вдається уникати від виконання взятих на себе зобов`язань перед кредитором протягом тривалого часу. Вказує, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., по станови Правління НБУ №189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно п. 1 передавального акта від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року.

Отже АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк».

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та громадянином України ОСОБА_1 01 жовтня 2008 року уклали договір кредиту №902/06-034-521.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №902/06-034-521 між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, згідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру, що складається з 3 кімн., загальною площею 68,00 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з неможливістю виконання умов за кредитним договором та значної заборгованості ОСОБА_1 , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно.

21 червня 2018 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-банк»), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, позивачу стало відомо, що реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 53984962, виданий 31.05.2017 року, Уманським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, накладено арешт на нерухоме майно відповідача та заборона на його відчуження.

Вказаний арешт було накладено, як забезпечення позову на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним, визнання договору поруки припиненим.

Згідно з частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Звертаючись до суду з даним позовом банк вказував, що його майнові права як власника квартири порушені у зв`язку з накладеним постановою державного виконавця арешт на спірну квартиру, при цьому правовою підставою для його зняття вказав на статтю 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Як видно із матеріалів справи ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 квітня 2017 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру по АДРЕСА_1 . До набрання чинності рішення у справі заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані заходи забезпечення позову вжито у порядку статті 151 ЦПК України 2004 року.

Частиною першою статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотання учасника справи.

Відповідно до статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким за законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Банк є відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним, визнання договору поруки припиненим, а тому АТ «Альфа-Банк», як стороні у справі відомо про забезпечення позову та порядок його скасування.

Слід зауважити, що цивільна справа №705/4888/15-ц, в рамках якої накладено арешт, наразі по суті не розглянута.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, дійшов передчасного висновку, що АТ «Альфа-Банк» правомірно пред`явлено позов з підстав порушення його прав, як власника майна, не у справі в якій забезпечено позов, а в іншому позовному провадженні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18).

Згідно із ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову із зазначених вище судом апеляційної інстанції підстав.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Уманський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту залишити без задоволення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 2881,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2020 року.

Судді: Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков

С.І. Бондаренко