ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/5357/19
Провадження № 22-ц/4820/948/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Гриньової А.М.,

учасники справи: відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2020 року (суддя Шевцова Л.М.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Кам`янець-Подільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Хмельницькій області про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позов мотивувала тим, що на підставі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2016 року з відповідача ОСОБА_1 на її користь стягнуто половину вартості спільного майна подружжя, а саме транспортного засобу марки Hyunday Accent, д.н.з НОМЕР_1 , 2008 року випуску у сумі 26 767,00 грн., а також 243,60 грн. судового збору. З метою виконання вказаного рішення Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області був виданий виконавчий лист, який позивач пред`явила до примусового виконання.

На підставі вказаного виконавчого листа Кам`янець-Подільським міським відділом ДВС Головного територіального Управління юстиції у Хмельницькій області було відкрите виконавче провадження, проте з моменту його відкриття до 01.08.2018 року грошових коштів з відповідача на її рахунок в добровільному порядку сплачено не було.

За період з 01.08.2018 року по 01.08.2019 року в рахунок стягнення заборгованості з відповідача було стягнуто державною виконавчою службою всього 4146,37 грн.

Враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом, відповідач зазначене судове рішення не виконав в повному обсязі, позивач просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь інфляційні втрати в розмірі 10100,66 грн. та три відсотки річних у розмірі 9610,79 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог мотивовано тим, що позивачкою не надано, а судом не здобуто доказів щодо прострочення суми боргу, оскільки відповідач регулярно сплачує з пенсії кошти по виконавчому листу в рахунок погашення боргу за рішенням суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що суд першої інстанції приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, зробив помилковий висновок щодо недоведеності нею позовних вимог. Разом з тим вважає, що суд не встановив обставини справи щодо строків і порядку виконання рішення суду, а також щодо розміру заборгованості.

Посилаючись на норми ст.625 ЦК України вважає, що має право на отримання суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вважає рішення суду законним та таким, що відповідає нормам процесуального та матеріального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Вказував, що суд вірно встановив, що з його пенсії регулярно стягуються кошти на погашення заборгованості за рішенням суду.

Апелянт ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без її участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч.4 ст.376 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половину вартості спільного майна подружжя - транспортного засобу Hunday Accent, в сумі 26767,00 грн. та 243 грн. судових витрат.

19 липня 2016 року на виконання вказаного рішення Кам`янець-Подільським міськрайонним судом видано виконавчий лист, який пред`явлено стягувачем до виконання.

З відповіді начальника Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС від 05.08.2019 року вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №675/5850/15-ц від 19.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу 27010,60 грн.

24 травня 2018 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на пенсію боржника та направлена для виконання до Управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області.

Станом на 01 серпня 2018 року кошти на користь ОСОБА_2 не перерахувались. Станом на 25.02.2020 року, залишок боргу на користь стягувача становить 20327,02 грн. (а.с.27,4).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України входить до розділу 1 «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач починаючи з 01 серпня 2018 року частково за рахунок утримання із пенсії сплачував платежі на погашення грошового зобов`язання за рішенням суду.

Разом із тим, матеріали справи не містять інформації щодо порядку та строків виконання цього судового рішення, внаслідок чого суд позбавлений можливості визначити розмір простроченого грошового зобов`язання за період з 01 серпня 2018 до 31 грудня 2019 року, а відтак обчислити розмір інфляційних втрат позивача та трьох процентів річних від простроченої суми.

За відсутності платіжних і фінансових документів, які підтверджують конкретні дати та суми платежів на виконання рішення суду, наданий позивачкою розрахунок до позовної заяви про стягнення втрат від інфляційних процесів та трьох процентів річних на загальну суму 19711,45 грн. (а.с. 8-13) є неналежним і недостовірним доказом.

Після роз`яснення судом апеляційної інстанції права на вчинення процесуальних дій (ч.5 ст.12 ЦПК України) позивачем не надало доказів на підтвердження своїх вимог.

За таких обставин, позивачем не доведено розмір відповідальності відповідача за порушення грошового зобов`язання.

Зважаючи на вищезазначене, рішення суду першої інстанції, підлягає зміні лише в частині мотивації.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2020 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2020 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк