Справа № 496/3160/19
Провадження № 2/496/436/20
У Х В А Л А

29 вересня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області клопотання представника відповідача про виклик свідків (у режимі відеоконференції) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог: ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Відповідно до ухвали суду від 02.06.2020 р. підготовче засідання було закрите та справу призначено до розгляду по суті.

29.09.2020 р. представник відповідача надав до суду клопотання про виклик свідків (у режимі відеоконференції), а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Просить поновити строк для подання вказаного клопотання у зв`язку з спалахом короновірусної інфекції та необхідність відповідача догляду за дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти клопотання та пояснила, що воно подане не своєчасно в порушення норм законодавства і не надано згоди відповідача на допит його у якості свідка.

Представник відповідача у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладенні обґрунтування

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши клопотання, прийшов до наступного.

Статтею 120 ЦПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Ухвалою від 22.08.2019 року відкрито позовне провадження. Одночасно із відкриттям провадження, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для реалізації процесуального права на подання відзиву та всіх доказів, що підтверджували би заперечення проти позову позивача.

Дану ухвалу відповідач отримав власноручно 07.09.2019 р., що підтверджується поштовим відправленням. 06.12.2019 р. відповідач ОСОБА_4 надіслав до суду заяву про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку із необхідністю укласти договір з адвокатом на захист своїх прав та у підготовчому засіданні відповідачу було надано такий час до 14.01.2019 р. В подальшому 17.09.2019 р. адвокат Дабіжа Я.І. ознайомився з матеріалами справи, відповідно до заяви і 14.01.2020 р, 15.04.2020 р. направляв заяви до суду про відкладення підготовчого засідання. До 29.09.2020 р. представник відповідача декілька разів знайомився з матеріалами справи і 23.07.2020 р. отримав сканкопії усіє справи, але не мав ані клопотань про допит свідків ані письмових пояснень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Водночас, відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Тобто, право на поновлення строку реалізується з урахуванням конкретних обставин, яким суд має надати правову оцінку і які сторона повинна обґрунтувати.

При цьому, суд враховує, що подання клопотань після переходу до початку розгляду справи по суті без належних на те правових підстав, які визначені ст. 209 ЦПК України, є по своїй суті затягуванням судового процесу.

Необґрунтовані клопотання призводять до штучного затягування судового процесу, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 92 ЦПК України, сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Слід зазначити, що представник відповідача у клопотання просить допитати відповідача у якості свідка, але відповідної згоди ОСОБА_4 до суду не надає.

З урахуванням викладеного, суд звертає увагу, що представнику відповідача та відповідачу було надано достатньо часу для направлення до суду відповідних клопотань, на зібрання і подання доказів в обґрунтування своїх доводів, а сам факт народження дитини у відповідача і спалаху короновірусної інфекції, не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку на подання клопотання про виклик свідків з метою їх допиту.

У зв`язку із чим, клопотання про виклик свідків (у режимі відеоконференції) підлягає залишенню без розгляду.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 44, 81, 84, 126,127, 178, 182, 209, 222 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника відповідача про виклик свідків (у режимі відеоконференції) залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Галич