Номер провадження: 22-ц/813/5736/20
Номер справи місцевого суду: 496/2319/19
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Задорожної Олени Володимирівни на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 16 січня 2020 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Одеської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландтех» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року представник ОСОБА_2 - адвокат Акрабова О.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Одеської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландтех» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 30 травня 2018 року ОСОБА_2 разом зі своїм товаришом, представником торгівельного відділу по продажу техніки ТОВ „Ландтех" ОСОБА_1 відправилися на службовому автомобілі „Volkswagen Amarok", р.н. НОМЕР_1 , у відрядження. Близько 09.30 години за участі та з вини водія ОСОБА_1 трапилася дорожнього-транспортна пригода, від якої пасажир ОСОБА_2 отримав численні тілесні ушкодження. Внаслідок травм, отриманих від ДТТ позивач залишився непрацездатним та перебуває у безпорадньому стані, а його стан здоров"я потребує подальшого лікування. Відповідач ОСОБА_1 відмовляється надавати позивачу матеріальну допомогу на лікування, внаслідок чого позивач змушений звернутися до суду. Крім того, позивачу було завдано і моральну шкоду, яка виражається в стражданнях від отриманих травм, від перенесених операцій, від тривалого лікування, стресу, непрацездатності та зміни способу життя.

Разом з тим, представник позивача просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль Audi A6, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , що належить відповідачу, а також на земельну ділянку, яка розташова в АДРЕСА_1 , що також перебуває у власності відповідача.

Станом на день звернення із заявою про забезпечення позову, ціна позову складала: 128 000 грн моральної шкоди та 317 432, 44 грн матеріальної шкоди.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02 серпня 2019 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на автомобіль AUDI А6, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 10.01.2014 року ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) та заборонено ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим особам вчиняти та/або скасовувати та/або коригувати будь-які реєстраційні дії щодо переходу та припинення права власності на майно ОСОБА_1 . Накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :02:004:3623, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 10.01.2014 року ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) та заборонено ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим особам вчиняти та/або скасовувати та/або коригувати будь-які реєстраційні дії щодо переходу та припинення права власності на майно ОСОБА_1 .

14.11.2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Задорожна О.В. звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02 серпня 2019 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі. Так, на момент ДТП ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ „Ландтех" та перебував за кермом транспортного засобу, який належить роботодавцеві. Службовий автомобіль був застрахований товариством з обмеженою відповідальністю „Ландтех" в ПрАСК „ПЗУ Україна", а тому відповідальність перед позивачем, на думку ОСОБА_1 , повинна нести ПрАСК „ПЗУ Україна", а у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування шкоди потерпілому, різницю повинна сплатити особа, яка застрахувала свою відповідальність, тобто ТОВ „Ландтех".

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 16 січня 2020 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Задорожної О.В. про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Задорожна Олена Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 16 січня 2020 року скасувати, клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення задовольнити, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02 серпня 2019 року скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

До судового засідання, призначеного на 08 вересня 2020 року на 14 годину 30 хвилин, належним чином повідомлені ОСОБА_1 , його представник адвокат Задорожна О.В. та представник ТОВ „Ландтех" не з"явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

За таких обставин, справа підлягає розгляду за тією явкою, яка фактично відбулася, що не заперечувалося представником позивача адвокатом Акрабовою О.М.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності передбачених цивільним процесуальним законом підстав для скасування заходів забезпечення позову.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 п.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.6-10 ст.158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ст..159 ЦПК України у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, суд наділений правом скасувати заходи забезпечення позову лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Доводи наведені в апеляційній скарзі про скасування заходів забезпечення позову у зв"язку з відсутністю підстав для вжиття заходів забезпечення позову фактично стосуються оспорення апелянтом правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову та обставин, які суд має встановити при розгляді справи по суті.

Проте, предметом перегляду оскаржуваної ухвали є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

З матеріалів справи вбачається, що на час постановлення оскаржуваної ухвали, спір з-приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди судом ще не було вирішено, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скасування заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті є передчасним.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2020 року Біляївським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ „Ландтех" на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 75 266, 75 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Як вже зазначалося, за правилами ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Разом з тим, відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Обставини, якими представник ОСОБА_1 обгрунтовувала заяву про скасування забезпечення позову не були належною підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні ухвали порушень не допустив, наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Задорожної Олени Володимирівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 16 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 14.09.2020 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк