Провадження № 2-о/161/233/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Авдійчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Покликається на ті обставини, що вона є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Довжанськ (Свердловськ) Луганської області. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, тому отримати документ, що підтверджує факт смерті, за зразками законодавства України та який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» неможливо.

Вказує, що встановлення факту смерті необхідне для державної реєстрації даного факту та належного оформлення спадкових прав.

Враховуючи вищевикладене, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився у м. Свердловськ Луганської області, був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Довжанськ (Свердловськ) Луганської області.

До початку розгляду справи по суті заявник подала заяву про слухання справи у її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, а тому суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 заявник ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Свердловськ Луганської області, є дочкою ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 04 листопада 1998 року Свердловським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ (а.с. 8-9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №587, виданою 02 вересня 2020 року «Свердловким городским отделением государственного учреждения «Луганское республиканское бюро судебно-медицинской экспертизы» Луганской народной республики», в якій зазначено: причину смерті ОСОБА_2 : механічна асфіксія від закриття дихальних шляхів водою - утоплення (а.с. 10).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У відповідності до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 7 лютого 2019 року, м. Довжанськ (Свердловськ) Луганської області визнано тимчасово окупованою територією.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Оскільки довідку про причину смерті було видано установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, відомості про смерть не внесені до єдиної бази, тому вказана довідка не вважається документом, виданим державним органом України.

За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.

Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Крім того відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його батька та в подальшому оформлення спадкових прав.

Оскільки заявник ОСОБА_1 є громадянином України, її батько ОСОБА_2 помер на території, яка є тимчасово окупованою, після його смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразку, а отримана довідка про причину смерті не може бути використана заявником для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту її законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Свердловськ Луганської області - ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Довжанськ Луганської області, який знайшов підтвердження в суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі ст.ст.3,9,18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території", ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст.10,12,27,77,81, 263-265,315-317 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився у м. Свердловськ Луганської області - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Довжанськ Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 вересня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк