Справа № 442/3314/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/573/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 року в складі судді Гарасимків Л.І. у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання,-

встановила:

У січні 2020 року заявник ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.08.2016 по справі № 442/3314/16-ц позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія Рантьє» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.05.2019 по даній справі замінено сторону виконавчого провадження з ТзОВ "Фінансова компанія Рантьє" на ТзОВ "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС". Враховуючи факт не виконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили, що є неприпустимим, звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, яку просив задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Ухвалу суду оскаржив представник ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», з оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі покликається на те, що 28.02.2017 між ТзОВ «Фінансова компанія СЕРЕТ», яке 29.06.2017 змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» та ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» укладено договір факторингу № 28/02-1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № Л71.188.25907 від 09.10.2013, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС».

Ухвалу про заміну стягувача у виконавчому листі суд постановив 29.05.2019, після отримання ухвали товариство невідкладно звернулося у виконавчу службу із заявою про прийняття виконавчого документа до виконання, однак такий повернутий без прийняття до виконання.

Покликаючись на норми процесуального права, яке регулює питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин визнаних судом поважними та практику Європейського суду з прав людини в цьому контексті, зазначає, що вказані ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними, що свідчить про наявність підстав для його поновлення.

Зазначає, що право на доступ до суду було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Разом з цим, відповідні обставини судом першої інстанції належним чином не досліджені.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 рокута постановити нову ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа - задовольнити.

Учасники справи заявник ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» та боржник ОСОБА_1 в судове засідання не прибули, представник заявника не повідомив суд про причину неявки, а боржник ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи у її відсутність.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у задоволенні заяви ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, а з моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання востаннє пройшло більше 2 років.

При цьому суд зазначив, що заявник не надав жодних доказів того, що виконавчий документ взагалі направлявся на адресу виконавчого відділу, також суду не надано документів, в яких зазначено про хід виконавчого провадження, що виконавче провадження відкрито, та немає жодних відомостей про його закриття чи зупинення.

Також, не зазначено, чому до закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник не звернувся до суду за видачею дубліката виконавчого листа, як і не наведено поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано допустимих доказів того, що рішення суду не було фактично виконано на підставі виконавчого документа.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує таке.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року, справа № 442/3314/16-ц, задоволено позов ТзОВ «ФК «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Рантье» борг по кредитному договору в розмірі 19151,58 грн та 1378 гривень судового збору (а.с. 34-35).

Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

19.09.2016 Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області видав виконавчий лист №442/3314/16 з виконання зазначеного вище судового рішення. Стягувач ТзОВ «ФК «Рантье». Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 01.09.2016 (а.с. 50).

Разом з цим, 28.02.2017 між ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», яке 29.06.2017 змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» та ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» укладений договір факторингу № 28/02-1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № Л71.188.25907 від 09.10.2013, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (а.с. 41-44).

Зазначений договір подано в якості додатку до заяви представника ТзОВ ««НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», яка надійшла до суду у травні 2019 року (а.с. 52, конверт) про заміну стягувача у виконавчому листі № 442/3314/16 виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 19.09.2016.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено (а.с. 56).

Замінено стягувача у виконавчому листі № 442/3314/16-ц виданого 19.09.2016 з ТзОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ»» на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС».

Докази оскарження договору факторингу № 28/02-1 від 28 лютого 2017 року чи ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2019 року, в матеріалах справи відсутні, а колегією суддів не встановлені.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 431 ЦПК).

Питання звернення судових рішень до виконання було врегульоване статтею 368 ЦПК України (в редакції чинній на час видачі виконавчого листа).

Відмітки державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин такого, у виконавчому листі відсутні, при цьому факт отримання виконавчого листа стягувачем є беззаперечним та заявником не заперечується.

При цьому, звертаючись до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та оскаржуючи ухвалу, постановлену за наслідками розгляду такої заяви, заявник ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» свої обґрунтування з приводу пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання зводить фактично до того, що лише ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.05.2019 року (тобто після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання) було замінено стягувача у виконавчому листі, тому ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» не мало можливості подати виконавчі документи до виконання у встановлені законом строки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання, чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин, характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що пропустила цей строк, і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який був чинний на час ухвалення заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року у даній справі та видачі виконавчого листа, втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року №1404-VIII).

Згідно перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно із ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року) виконавчі листи та інші документи могли бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа з приводу виконання заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року закінчувався у серпні 2017 року.

В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18), тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», щодо того, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, дозволяє зробити висновок, що цей строк застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом.

Зважаючи на те, що Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII набрав чинності 05 жовтня 2016 року, строк пред`явлення до виконання заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року не сплив на час набрання чинності цим законом, оскільки такий, як вже зазначалось вище, міг бути пред`явлений до виконання до вересня 2017 року, колегія суддів приходить висновку, що для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у даній справі необхідно застосовувати трирічний строк, тобто до 16 серпня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2019 року ТзОВ ««НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі №442/3314/16 виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 19.09.2016.

Судове рішення за наслідками розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі № 442/3314/16 прийняте 29.05.2019, тобто до спливу трирічного строку визначеного законом (у відповідній редакції) для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з цим, докази отримання ТзОВ ««НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.05.2019 в матеріалах справи відсутні.

Заявою, яка надійшла на адресу суду 23.07.2019 року, ТзОВ ««НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» просило надіслати на його адресу ухвалу та виконавчі листи (а.с. 59-60).

Супровідним листом від 23.07.2019 копія ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.05.2019 була надіслана ТзОВ ««НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», докази вручення такої в матеріалах справи відсутні.

При цьому, як зазначає ТзОВ ««НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», отримавши ухвалу товариство невідкладно звернулося у виконавчу службу з заявою про прийняття виконавчого документа до виконання, однак такий повернутий без прийняття до виконання.

Так, дійсно згідно відмітки на виконавчому листі, такий повернуто 21.08.2019 на підставі п. 10 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», про що складено повідомлення (а.с. 81).

Разом з цим, повідомлення та виконавчий лист надіслані стягувачу ТзОВ ««НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» у вересні 2019, а заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання подана 08.01.2020, фактично в межах 3 місяців з часу отримання ухвали, що на переконання колегії суддів свідчить про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та одночасно про підставність доводів апеляційної скарги (а.с. 84).

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, залишив поза увагою норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого помилився із застосуванням норм цивільного процесуального права, колегія суддів відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України приходить висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про задоволення заяви ТзОВ ««НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» - задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання - задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого 19.09.2016 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області по справі № 442/3314/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Рантье» борг по кредитному договору №Л71.188.25907 від 09.10.2013 в розмірі 19151,58 грн та 1378 гривень судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 16 вересня 2020 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк