ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2020 року м. Кропивницький

справа № 390/591/19

провадження № 22-ц/4809/954/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Мурашка С. І., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Тупала Максима Петровича, який представляє інтереси Товариства з обмеженої відповідальністю «Нива-2010», на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2020 року у складі головуючої судді Бойко І. А.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

12.04.2019 Товариство з обмеженої відповідальністю «Нива-2010», в інтересах якого діє адвокат Тупало Максим Петрович, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі від 31.05.2018 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0302.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 січня 2020 року до участі у справі залучено в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гаївське» (а.с.113-114).

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2020 року закрите провадження у справі за вказаним позовом у звязку з відмовою представника позивача від позову (а.с.129-130).

24.06.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю «Нива-2010», в якому просила стягнути заборгованість, з урахуванням штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором оренди землі від 24.10.2009 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0302, площею 4,89 га, в сумі 32807,66 грн (а.с. 24-25).

Позовні вимоги мотивувала тим, що їй належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0302. Згідно укладеного між сторонами договору оренди землі від 24.10.2009 вона передала ТОВ «Нива-2010» вказану земельну ділянку в платне користування строком на 15 років.

Відповідно до умов зазначеного договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати їй орендну плату у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не пізніше 31 грудня кожного року. За прострочення терміну виплати орендної плати договором сторони передбачили відповідальність орендаря у вигляді пені.

У зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань перед нею щодо виплати орендної плати за договором, їй спричинені прямі матеріальні збитки в сумі неодержаного прибутку від користування ТОВ «Нива-2010» земельною ділянкою у 2018 році.

За наведених обставин вона просила суд стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 32807,66 грн, що включає: 5359,33 грн - сума невиплаченої орендної плати за 2018 рік, 1018,81 грн - земельний податок та 26429,52 грн - пеня.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволеночастково.

Стягнуто з ТОВ «Нива-2010» на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 16881,14 грн, з яких: заборгованість з орендної плати за 2018 рік - 4371,13 грн, пеня - 12510,01 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, щоТОВ «Нива-2010» не спростувало доводів позову щодо наявності заборгованості по сплаті орендної плати та не надало доказів її сплати.

Суд також зазначив, що є недоведеними посилання ТОВ «Нива-2010» на сплату орендної плати поштовим переказом, оскільки відсутні докази цього. Представником ТОВ «Нива-2010» не заперечувалось, що сума орендної плати, яка направлялась поштовим переказом ОСОБА_1 , останньою не отримана, вона не була обізнана про надходження їй цих коштів, і відділенням зв`язку ПАТ «Укрпошта» кошти були повернуті. Орендар ТОВ «Нива-2010» не впевнився, що ОСОБА_1 була повідомлена про надходження орендної плати, не намагався виконати умови договору у інший спосіб.

ТОВ «Нива-2010» порушило строк сплати орендної плати та не виконало свого зобов`язання по виплаті орендної плати ОСОБА_1 за 2018 рік, що є порушенням однієї з істотних умов договору. Отже у орендодавця виникло право на відшкодування шкоди в розмірі належної їй орендної плати, а також право на отримання неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від грошової оцінки земельної ділянки за кожен день прострочення платежу. Суд частково погодився із розрахунком боргу і визначив розмір пені, яка підлягає стягненню в сумі 12510,01 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник ТОВ «Нива-2010» адвокат Тупало М. П. подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Зазначив, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Не враховано, що ТОВ «Ниви-2010» восени 2018 року неодноразово зверталось до ОСОБА_1 із запрошеннями з`явитись до бухгалтерії товариства та отримати орендну плату, всі запрошення проігноровані. ТОВ «Нива-2010» на виконання умов договору оренди землі орендна плата виплачувалась шляхом поштового переказу за місцем проживання орендодавця, за зазначеною в договорі оренди землі адресою, сплачено податки.

ТОВ «Нива-2010» вчинило дії для належного виконання взятого на себе обов`язку щодо сплати орендної плати у визначений строк шляхом переказу поштою орендної плати за місцем проживання орендодавця.

Такі дії ТОВ «Ниви-2010» узгоджується з вимогами пункту 4 частини другої статті 532 ЦК України, а саме: якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

В матеріалах справи наявний фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» про надіслання поштового переказу ОСОБА_2 за адресою: с. Бережинка, на суму 4454,80 грн (а.с.62), якому суд не дав оцінки, не мотиував чому не прийняв цей доказ, та навпаки зазначив про відсутність доказу належного виконання умов договору щодо сплати орендної плати.

ТОВ «Нива-2010» вважає, що надало доказ належного виконання обов`язку щодо сплати орендної плати у строки, передбачені пунктом 4.5. договору оренди, шляхом надіслання орендної плати за місцем проживання орендодавця в розмірі орендної плати, що підлягала сплаті за 2018 рік.

Сплата орендної плати шляхом надіслання орендної плати за місцем проживання орендодавця є належним способом виконання договору оренди землі. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 03.02.2020р. у справі 390/384/19, і постанові від 09.04.2020 року у справі 390/380/19.

Оскільки відсутнє порушення зобов`язання з боку ТОВ «Нива-2010» по виплаті орендної плати за 2018 рік, тому немає підстав для застосування штрафних санкцій до ТОВ «Нива- 2010» у вигляді пені.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19 ЦПК).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК).

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій ст. 274 ЦПК України (ч.ч.1-2 ст. 274 ЦПК).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення в частині стягнення пені скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,8925 га, кадастровий номер :02:000:0302, що знаходиться на території с. Бережинка, Кропивницького району Кіровоградської області (а.с. 2).

24.10.2009 між ОСОБА_1 та ТОВ «Нива-2010» укладено договір оренди землі, предметом договору є вказана земельна ділянка, яка передана в користування орендарю строком на 15 років, починаючи з дня державної реєстрації договору (а.с. 8-10).

Пунктами 4.1, 4.2, 4.5 та 3.2 договору оренди землі передбачено, що орендар сплачує земельний податок за використання земельної ділянки. Розмір орендної плати за кожен рік використання земельної ділянки складає 3 відсотки від її вартості та сплачується не пізніше 31 грудня кожного року.

У розділі 13 сторони обумовили, що за прострочення терміну сплати орендної плати орендар несе майнову відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від грошової оцінки земельної ділянки за кожен день прострочення платежу. Вказаний договір зареєстрований у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» 17.06.2010 року, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого договір набрав чинності.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що речове право за вищевказаним договором оренди землі припинено 14.11.2018 року, шляхом внесення запису про державну реєстрацію угоди про припинення дії договору від 31.05.2018 року, яку укладено ОСОБА_1 та ТОВ «Нива-2010 (а.с.3).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0302 становить 178644,58 грн (а.с.28 зв. ст.).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 10994 від 08.04.2019 року, ОСОБА_1 протягом 2017-2018 років отримувала від ТОВ «Нива-2010» орендну плату у відповідних розмірах, зокрема у 4 кварталі 2018 року нараховано дохід за ознакою 106 - від надання майна в лізинг у розмірі 5489,99 грн, а також сплачено податок у розмірі 988,20 грн (а.с.27).

Згідно фіскального чека ПАТ «Укрпошта» 26 грудня 2018 року з відділення поштового зв`язку с. Бережинка надіслало поштовий переказ ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 4454,80 грн (а.с.62).

З податкового повідомлення-рішення №9-1123 від 24.10.2018 вбачається, що контролюючим органом ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання по сплаті земельного податку у розмірі 1018,81 грн, які нею сплачено згідно квитанції № 0.0.123291646.1 від 09.01.2019 (а.с.32-34).

02.02.2019 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Нива-2010» із запитом щодо причин несплати підприємством податку на землю, яка знаходиться в оренди згідно укладеного договору, а також щодо розміру орендної плати (а. с. 46).

12.03.2019 ТОВ «Нива-2010» направило відповідь на вказаний запит та повідомило, що до 2018 року підприємство самостійно сплачувало податок на землю і орендодавці були звільнені від його сплати. Через складнощі у здійсненні господарської діяльності, які виникли не з вини підприємства, ТОВ «Нива-2010» з початку 2018 року віднесено до іншої групи оподаткування, тому з вказаного часу ТОВ «Нива-2010» не нараховує і не сплачує земельний податок. Звернень до підприємства щодо сплати ним земельного податку від ОСОБА_1 не надходило. Також повідомлено, що згідно нормативної грошової оцінки земельної ділянки її вартість складає 178644,58 грн Нарахування орендної плати проводилось з розрахунку 3 відсотків від вартості земельної ділянки 183000 грн, згідно проведених нарахувань орендна плата складає 5490,00 грн, з яких утримано податок з доходу фізичних осіб - 988,20 грн та військовий збір - 82,35 грн. Вказані податки підприємством сплачені. Належні ОСОБА_1 до видачі 4419,44 грн направлені їй поштовим переказом, однак не отримані, тому повернуті на рахунок підприємства (а.с. 47-49).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності.

Зобов`язання орендодавця і орендаря земельної ділянки виникають на підставі укладеного договору оренди землі. Умови договору є обов`язковими до виконання сторонами.

У ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати (ст.22 цього ж Закону).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

За положеннями ч. 1 ст. 537 вказаного Кодексу боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі, зокрема: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання (п.1); ухилення вказаних осіб від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку (п.2).

Так, в договорі оренди землі не зазначено місце виконання договору, а тому за п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України виконання за вказаним договором має проводитися за місцем проживання кредитора, тобто позивача, яка за тими ж умовами договору проживає в с. Бережинка Кропивницького району Кіровоградської області.

Договір оренди земельної ділянки не містить реквізитів розрахункового рахунку в банку, відкритого на ім`я орендодавця, на який орендар зобов`язаний перераховувати орендну плату.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 ТОВ «Нива-2010» про наявність у неї такого рахунку .

26 грудня 2018 року ТОВ «Нива-2010» з відділення поштового зв`язку с. Бережинка ПАТ «Укрпошта» надіслало поштовий переказ (орендну плату) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 4454,80 грн (а.с.62).

Адреса, за якою направлено поштовий переказ відповідає адресі, зазначеній у договорі оренди від 24.10.2009 (а.с. 8), а також адресі реєстрації ОСОБА_1 на штампі в паспорті громадянки України, копія якого долучена до позовної заяви (а.с. 31).

Тобто, вбачається, що ТОВ «Нива-2010» надані докази, які підтверджують факт належного виконання ним зобов`язання перед орендодавцем по виплаті орендної плати за 2018 рік.

Грошовий переказ ПАТ «Укрпошта» повернуто платнику, у зв`язку з неотриманням адресатом - ОСОБА_1 .

Не можна погодитися із висновками суду першої інстанції, що ТОВ «Нива-2010» не виконав свої зобов`язання за договором оренди землі, оскільки орендодавець не була обізнана про надходження їй поштового переказу через відділення зв`язку ПАТ «Укрпошта», кошти були повернуті, в той же час орендар не впевнився в тому, що вона знала про надходження орендної плати, не намагався виконати умови договору у інший спосіб, зокрема шляхом внесення належних ОСОБА_1 коштів в рахунок орендної плати у депозит нотаріуса, як передбачено ч. 1 ст. 537ЦК України.

Пунктами 17, 21, та 119 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених наказом КМУ від 05.03.2009 року № 270, передбачено, що перекази можуть прийматися для пересилання з рекомендованим повідомленням про їх вручення в письмовому вигляді, через смс-повідомлення або повідомлення, що підтримуються засобами Інтернету, на вибір користувача.

Адресат поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового переказу через смс-повідомлення, повідомлення, що підтримується засобами Інтернету, або повідомлення у паперовому вигляді за встановленим оператором поштового зв`язку зразком.

Неврученні одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Неврученні поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв`язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.

Також об`єктами поштового зв`язку протягом шести місяців зберігаються вийняті з поштових скриньок прості поштові картки та листи без адреси або з неповною чи скороченою адресою, посилки з пошкодженими адресами та поштові відправлення, пошкоджені під час обробки чи транспортування, які неможливо відправити за призначенням або повернути відправнику.

Тобто протягом вказаного строку, позивач мала можливість з`явитися до поштового відділення для отримання переказу, чого нею зроблено не було.

ОСОБА_1 , в порядку ст. ст. 12, 81 ЦПК України, не надала суду доказів на підтвердження порушення оператором поштового зв`язку щодо повідомлення її про надходження поштового переказу, та не спростувала свою обізнаність про надходження на її ім`я поштового переказу від ТОВ «Нива-2010».

Фактично, за відсутності підтвердження об`єктивних перешкод, орендодавець не виконала умови договору щодо отримання орендної плати, оскільки не з`явилась до відділення поштового з`вязку за поштовим переказом, який надійшов на адресу її від ТОВ «Нива-2010», при цьому останньому не повідомила про свою відсутність або зміну місця проживання, зазначену в договорі.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Разом з тим за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

За визначенням, яке міститься у статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст.ст. 610, 612, 614 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У праві діє презумпція вини порушника зобов`язання, яка може бути ним спростована шляхом надання відповідних доказів.

Розділом 13 договору оренди землі від 24.10.2009 сторони обумовили, що за прострочення терміну сплати орендної плати орендар несе майнову відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від грошової оцінки земельної ділянки за кожен день прострочення платежу.

Факт належного виконання орендарем зобов`язання перед орендодавцем, які виникли у 2018 році щодо перерахування орендної плати, шляхом надіслання 26 грудня 2018 року поштового переказу, знайшов своє підтвердження.

Неотримання ОСОБА_1 вказаного грошового переказу не може бути правомірною підставою для визнання ТОВ «Нива-2010» таким, що порушив зобов`язання по сплаті орендної плати з покладенням майнової відповідальності у вигляді стягнення пені.

ТОВ «Нива-2010» вжито заходи для вчасного виконання ним зобов`язання по виплаті ОСОБА_1 в 2018 році орендної плати, яка не отримана нею.

Спір щодо правильності визначення орендної плати за 2018 рік між сторонами відсутній.

Зважаючи, що вартість земельної ділянки становить 178644,58 грн, розмір орендної плати за 2018 рік, з розрахунку 3 відсотків від вартості земельної ділянки становить 5359,33 грн.

З урахуванням відомостей, наданих податковим органом, ТОВ «Нива-2010» на виконання п.4.1 умов договору із нарахованої ОСОБА_1 орендної плати сплачено податок у розмірі 988,20 грн, тому зазначена сума підлягає вирахуванню із орендної плати, сума до сплати орендної плати в 2018 році становить 4371,13 грн.

Згідно п.14.1.72, п.14.1.73 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу). Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Враховуючи, що ТОВ «Нива-2010» з 2018 року не є платником земельного податку, з урахуванням вимог податкового законодавства обов`язок по сплаті земельного податку у даному випадку покладається на власника земельної ділянки.

Проте, як встановлено орендарем з нарахованої суми орендної плати у 4 кварталі 2018 року вирахувано та сплачено податок з доходів фізичних осіб у сумі 988,20 грн, що не заперечується стороною позивача.

Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача земельного податку в сумі 1018,81 грн задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не отримано в 2018 році орендну плату в розмірі 4371,13 грн, кошти залишаються у ТОВ «Нива-2010», тому підлягають стягненню на її користь, що правильно зазначено у рішенні суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, оскаржене судове рішення підлягає скасуванню в частині стягнення пені, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги за її безпідставністю та недоведеністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, виходячи із пропорційності задоволених позовних вимог (768,40 / 13,32%) з ТОВ «Нива-2010» в дохід держави підлягає стягненню 102,35 грн судового збору за подання позовної заяви, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Нива-2010» підлягає стягненню 1384,40 грн (1200,00 (а.с.171) / 86,68%) за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тупала Максима Петровича, який представляє інтереси Товариства з обмеженої відповідальністю «Нива-2010», задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2020 року в частині стягнення пені скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення пені.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2020 року в частині стягнення орендної плати в сумі 4371,13 грн залишити без змін, та відновити його дію в цій частині.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з Товариства з обмеженої відповідальністю «Нива-2010» в дохід держави 102,35 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженої відповідальністю «Нива-2010» 1384,40 грн сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко