Справа № 132/2522/20
Ухвала

Іменем України

15 вересня 2020 року місто КАЛИНІВКА

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 132/2522/20 за її позовною заявою, поданою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2020р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, суму 59531грн. 13коп., яку згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2020р. передано на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою відкрив по ній провадження за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , а також на все рухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 .

Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу до висновку, що у її задоволенні заявнику необхідно відмовити виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявником не представлено відомостей та ненадано достатніх доказів на підтвердження своїх вимог.

Зокрема, заявником у поданій заяві не зазначено на яке саме рухоме майно слід накласти арешт, його ринкову (дійсну) вартість. Не доведено суду належними та допустимими доказами наявність будь-якого майна у відповідача, яке належить йому на праві власності, та на яке може бути накладено арешт, а також не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову, може в подальшому утруднити чи зробити неможливим рішення суду, чим призведе до порушення його прав. Крім цього, недоведено відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.10 ст.153 ЦПК України, ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст.149-153, 258-260, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивачу ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 132/2522/20 за її позовною заявою, поданою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання апеляційної скарги.

Суддя