ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 2-19914/03

провадження № 22-ц/818/3122/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

імена (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2003 року в складі судді Солодкова А.А.,

у с т а н о в и в:

В квітні 2003 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08 жовтня 2002 року. Мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначає, що ОСОБА_2 інших осіб на утриманні не має. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2003 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05 травня 2003 року та до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання щодо судових витрат.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до статті 80 КпШС України 2003 року батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.

13 квітня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості подати заперечення проти позову. Зазначав, що суд першої інстанції не виконав дії щодо оголошення його у розшук згідно з вимогами статті 97 ЦПК (в редакції 2003 року). Крім того, суд першої інстанції не виконав дії по підготовці справи до призначення розгляду, оскільки копії позовної заяви та поданих позивачкою документів йому вручено не було.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2003 року в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі пункту 1 частини четвертої статті 274 та частини п`ятої статті 279 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова.

Відповідно до копії свідоцтва про народження № 23844 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 587.

Відповідно до довідки Державного комунального підприємства «Харківський завод електроапаратури» № 22676620 від 05 травня 2003 року № 1083 ОСОБА_1 проживає разом з дітьми - ОСОБА_5 , 1994 року народження, та ОСОБА_6 2003 року народження, за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2007 року ОСОБА_1 видано дублікат виконавчого листа згідно з постановою Джержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2003 року.

Постановою старшого державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кислим В.І. від 21 січня 2008 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по справі № 2-19914/03, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 13 грудня 2007 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј заробітку щомісячно, починаючи з 05 травня 2003 року та до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим 24 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 306.

Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 батьками ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 587.

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 липня 2013 року № 455, ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини-сироти, позбавленої батьківського піклування. ОСОБА_8 призначено опікуном ОСОБА_9 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2013 року по справі замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_1 на ОСОБА_8 .

Відповідно до статті 80 КпШС (тут та ділі в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.

Відповідно до статті 82 КпШС, аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в розмірі: на одну дитину - чверті, на двох дітей - третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) батьків, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, а з осіб, які працюють за контрактом в іноземних державах, - не менше двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на кожну дитину.

Відповідно до статті 88 КпШС аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня подачі заяви до суду.

Указом Президії Верховної Ради УРСР «Про деяку зміну порядку стягнення аліментів на неповнолітніх дітей» від 27 березня 1985 року № 30-ХІ встановлено, що заява про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у разі відсутності спору розглядається народним суддею одноособово без порушення цивільної справи. Заяву про стягнення аліментів може бути подано заявником до суду за місцем його проживання або за місцем проживання особи, зобов`язаної платити аліменти. Заява про стягнення аліментів розглядається при наявності згоди особи, зобов`язаної платити аліменти, або неодержанні суддею у встановлений строк її заперечень. У разі відсутності відомостей про згоду особи, зобов`язаної платити аліменти, народний суддя не пізніш як наступного після одержання заяви дня повідомляє її про цю заяву і пропонує їй у строк не більш як десять днів, якщо вона і заявник проживають в одному місті чи районі, а в інших випадках у строк не більш як двадцять днів повідомити про свою згоду на стягнення аліментів або подати заперечення проти пред`явленої вимоги. При одержанні згоди особи, зобов`язаної платити аліменти, або у разі неодержання в установлений у повідомленні строк її заперечень народний суддя не пізніш як наступного дня виносить постанову про стягнення аліментів. Постанова народного судді виноситься на підставі свідоцтва про укладення шлюбу і запису про батьків у свідоцтві про народження дитини. Стягнення аліментів провадиться в розмірах, установлених законом. З осіб, зобов`язаних платити аліменти, справляється встановлена державна пошлина. Постанова народного судді про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягає негайному виконанню відповідно до правил, установлених Цивільним процесуальним кодексом Української РСР. При незгоді з постановою народного судді особа, зобов`язана платити аліменти, має право подати про це заяву до суду. В цьому разі народний суддя скасовує постанову, і вимога одного з батьків про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розглядається у порядку позовного провадження.

З урахуванням викладеного, правові підстави для скасування постанови суду першої інстанції від 14 червня 2003 року відсутні.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи не ґрунтуються на законі, оскільки згідно з Указом Президії Верховної Ради УРСР «Про деяку зміну порядку стягнення аліментів на неповнолітніх дітей» від 27 березня 1985 року № 30-ХІ, така заява розглядалась народним суддею одноособово без порушення цивільної справи.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судового збору, понесеного у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судового збору, понесеного у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2003 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2020 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.В.Маміна

О.Ю.Тичкова