Провадження № 6/161/304/20
У Х В А Л А

13 серпня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прем`єра» про заміну сторони у виконавчому провадженні в цивільні справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

14.07.2020 року ТзОВ «ФК «Прем`єра» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною заявою на обгрунтування зазначивши, що 22.03.2016 року Другим ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було відкрито виконавче провадження № 50549334 з примусового виконання виконавчого листа № 161/17186/15-ц, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитними договорами № від 24.12.2013 року та № від 01.04.2014 року. Разом з тим, 30.08.2019 року між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 30082019п, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, в тому числі й за кредитними договорами № від 24.12.2013 року та № від 01.04.2014 року. Крім того, 30.08.2019 року між ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТзОВ «ФК «Прем`єра», було укладено Договір факторингу № 30082019ДФП, за умовами якого ТзОВ «ФК «Прем`єра» набуло право грошової вимоги за зобов`язаннями, які, зокрема, виникли між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 . За наведених обставин, просить суд замінити сторону виконавчого провадження в цивільній справі №161/17186/15-ц із ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Прем`єра» щодо права грошової вимоги до ОСОБА_1 (а.с. 44-46).

Представник заявника ТзОВ «ФК «Прем`єра» в судове засідання не з`явився, у вищевказаній заяві про заміну сторони у виконавчому провадженні просив розгляд справи здійснювати у його відсутності (а.с. 46).

Представники заінтересованих осіб - ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та Другого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), а також боржник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань від них на адресу суду не надходило.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України визначено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на надані заявником докази, які містяться в матеріалах заяви, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2015 року в цивільній справі 161/17186/15-ц за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзаявлені позовні вимоги було задоволено у повному обсязі та вирішено стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість в розмірі 33 868 грн. 03 коп., з яких за кредитним договором № від 24.12.2013 року 25036,41 грн. та за кредитним договором № від 01.04.2014 року 8831,62 грн., а також судові витрати по справі (а.с. 38-39).

Вищевказане судове рішення набрало законної сили та на його виконання Луцьким міськрайонним судом Волинської області 26.02.2016 року було видано виконавчий лист (а.с. 42, довідковий лист до справи).

Як вбачається з витягу з АСВП від 16.06.2020 року, на виконанні Другого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 50549334, відкрите 22.03.2016 року, з примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором (а.с. 47).

30.08.2019 року між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 30082019п, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, в тому числі й за кредитними договорами № від 24.12.2013 року та № від 01.04.2014 року, укладеними між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 (а.с. 48- 49, 52, 53-54).

Разом з тим, 30.08.2019 року між ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТзОВ «ФК «Прем`єра», було укладено Договір факторингу № 30082019ДФП, за умовами якого ТзОВ «ФК «Прем`єра» набуло право грошової вимоги за зобов`язаннями, які, зокрема, виникли між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 на підставікредитних договорів № від 24.12.2013 року та № від 01.04.2014 року (а.с. 50-51, 52-зворот, 55-57).

Таким чином, ТзОВ «ФК «Прем`єра» набуло статусу стягувача у правовідносинах, які виникли на підставі кредитних договорів № від 24.12.2013 року та № від 01.04.2014 року, укладених між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 .

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

З наведених положень ст. 442 ЦПК України вбачається, що нею регламентовано порядок заміни сторони правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження».

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21.03.2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Враховуючи вищезазначене та позицію Верховного Суду, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву ТзОВ «ФК «Прем`єра» про заміну сторони у виконавчому провадженні в цивільні справі № 161/17186/15-ц обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 352, 354, 442 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прем`єра» про заміну сторони у виконавчому провадженні в цивільні справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прем`єра»(, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 28, кімната 702) при виконанні виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цивільній справі № 161/17186/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитними договорами № від 24.12.2013 року та № від 01.04.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 13 серпня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська