Справа № 127/2-425/10
Провадження № 4-с/127/41/20
У Х В А Л А

10 вересня 2020 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича щодо проведення оцінки майна, визнання протиправною оцінки вказаного нерухомого майна, за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», незалежного оцінювача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою дії приватного виконавця Турського О. В. щодо проведення оцінки майна, а також визнання протиправною оцінки нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що 12 травня 2010 року Староміським районним судом м. Вінниці виданий виконавчий лист №2-425/10 про стягнення з нього на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №110-ф/06 від 15 червня 2006 року у розмірі 513 614,61 доларів США, що станом на день ухвалення рішення еквівалентно 4 085 290,61 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 700,00 грн та 120,00 грн витрат на ІТЗ. Як вказує заявник, даний виконавчий лист неодноразово був пред`явлений стягувачем до виконання, востаннє приватному виконавцю ОСОБА_3 05 березня 2019 року приватним виконавцем Турським О. В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 58548630. 02 червня 2020 року приватним виконавцем проведений опис та арешт майна, що належить на праві спільної сумісної власності на підставі рішення Третейського суду м. Вінниці від 16 вересня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та не виділене в натурі кожному із власників, а саме: нежитлові приміщення 11/200 часток майнового комплексу, що розташований у АДРЕСА_1 , та складають 11/100 часток майнового комплексу літ. «Б» №10-28, загальною площею 415,7 кв. м. З метою визначення ринкової вартості арештованого майна залучено незалежного оцінювача ОСОБА_2 08 липня 2020 року заявнику надійшло повідомлення від 01 липня 2020 року №3758 щодо направлення йому звіту №32/20 від 24 червня 2020 року про незалежну оцінку належного боржнику майна. Вартість нерухомого майна згідно цього звіту склала 217 306,50 грн. Заявник вважає, що оцінка належного йому нерухомого майна була здійснена із порушенням чинного законодавства, є неякісною, не відповідає дійсній ринковій вартості нерухомого майна та не може використовуватися як початкова ціна нерухомого майна для проведення примусової реалізації. Зазначає, що приватний виконавець з метою примусової реалізації нерухомого майна, належного заявнику, будучи обізнаним, що дане майно належить боржнику на праві спільної сумісної власності та не виділене в натурі не здійснив дій, необхідних для визначення частки боржника у такому майні. Крім того, звіт №32/20 складений незалежним оцінювачем ОСОБА_2 з порушенням вимог чинного законодавства, адже оцінювачем, незважаючи на вимоги національного стандарту щодо доцільності застосування декількох методологічних підходів, надана перевага лише одному методичному підходу, а саме порівняльному, без здійснення обґрунтування недоцільності застосування інших методів. Вважає також, що вартість майна значно занижена, при виборі об`єктів для порівняння оцінювач безпідставно обрала непорівнювані об`єкти. При цьому зауважує, що незважаючи на вибір методичного підходу оцінки майна, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього, однак суб`єктом оцінювання такий огляд не проводився. За таких обставин заявник просив визнати незаконними дії приватного виконавця Турського О. В. по проведенню оцінки майна 11/200 часток майнового комплексу, розташованого у АДРЕСА_1 , які складають 11/100 часток майнового комплексу літ. «Б» №10-28, загальною площею 415,8 кв. м, а також визнати протиправною оцінку цього нерухомого майна згідно зі звітом №32/20 від 24 червня 2020 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2020 року скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Турського О. В. щодо проведення оцінки нерухомого майна, визнання протиправною оцінки цього нерухомого майна прийнята до провадження.

Ухвалою суду від 22 липня 2020 року витребувано у приватного виконавця Турського О. В. копії матеріалів виконавчого провадження №58548630 з виконання виконавчого листа №2-425/10, виданого 12 травня 2010 року Староміським районним судом м. Вінниці, що стосуються оцінки майна.

Ухвалою суду від 22 липня 2020 року як забезпечення скарги зупинена передача на реалізацію нерухомого майна в межах виконавчого провадження №58548630.

Користуючись своїм правом, заінтересована особа ПАТ АТ «Укргазбанк» подало заперечення на скаргу ОСОБА_1 , де з її доводами не погоджується, вважає, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. Надання суду для порівняння звіту про незалежну оцінку від 09 лютого 2018 року із посиланням на визначену ним більшу вартість майна, не є доказом реальної вартості об`єкта оцінювання. Крім того, заявник вказує на необхідність виділення майна в натурі із спільної сумісної власності, однак рішенням Третейського суду м. Вінниці від 16 вересня 2004 року визнано в рівних частинах право власності на частину нежитлових приміщень, тобто визначено якою часткою володіє заявник. Відповідно такі доводи ОСОБА_1 є безпідставними.

Заявник в своїх додаткових поясненнях вказує про недотримання при оцінці майна положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ліквідації корупційної схеми у сфері реєстрації інформації зі звітів про оцінку нерухомості та прозорості реалізації майна» та Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку щодо реєстрації звіту в даній базі.

Представник заявника адвокат Дмитрійчук А. А. у судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Приватний виконавець Турський О. В. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, вважаючи свої дії правомірними, а оцінку таку, що відповідає положенням чинного законодавства.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що впровадженні приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. перебуває виконавче провадження №58548630 з примусового виконання виконавчого листа №2-425/10, виданого 12 травня 2010 року Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

02 червня 2020 року приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме нежитлові приміщення 11/200 часток майнового комплексу, що розташовані у АДРЕСА_2 (нині - АДРЕСА_1 ) та складають 11/100 часток майнового комплексу літери «Б» з №10 по №28, загальною площею 415,7 кв.м, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у рівних частках на підставі рішення Третейського суду м.Вінниці від 16 вересня 2004 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 02 червня 2020 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості вищезазначеного нерухомого майна.

Згідно звіту №32/20 від 24 червня 2020 року про незалежну оцінку ринкової вартості (початкову ціну продажу при примусовій реалізації) нежитлових приміщень, що складають 11/200 часток будинковолодіння, яке є 11/100 часткою будинковолодіння, розташованого у АДРЕСА_2 (нині - АДРЕСА_1 ), власником яких є ОСОБА_1 , ринкова вартість цих нежитлових приміщень станом на дату оцінки 22 червня 2020 року, з урахуванням його фактичного технічного стану та без врахування податку на додану вартість складає 217 306,50 грн.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Таким чином, зважаючи на дату отримання заявником звіту про оцінку майна 08 липня 2020 року, строки звернення заявника до суду з даною скаргою на дії державного виконавця не порушено.

Частиною п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 просив визнати незаконними дії приватного виконавця Турського О. В. щодо проведення оцінки нерухомого майна, що полягають у не визначенні частки заявника у майні, що йому належить та не виділенні цієї частки в натурі.

Так відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність є різновидом права власності, що ускладнена множинністю суб`єктів. Крім того, специфіка правовідносин спільної власності полягає в єдності об`єкта права власності відносно зазначеної множинності суб`єктів такого права.

Відповідно до статті 177 ЦК України частка у праві спільної власності є об`єктом цивільних прав.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

З урахуванням наведеного, правовий режим спільної власності може передбачати визначення часток кожного із співвласників у праві спільної власності (спільна часткова) або відсутність такого визначення у праві спільної власності (спільна сумісна). Згідно з наведеним критерієм спільна власність поділяється на спільну часткову і спільну сумісну.

Розмір часток у праві спільної часткової власності вважається рівним. При цьому, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

За змістом статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до положень частини другої статі 366 ЦК України кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Тобто частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об?єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц, яка є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Як слідує із матеріалів справи відповідно до рішення Третейського суду м. Вінниці від 16 вересня 2004 року визнано у рівних частках за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на частину нежитлових приміщень (що складають 11/100 часток майнового комплексу), позначених на плані літерою «Б», які складаються з приміщень №10-28 включно, загальною площею 444,0 кв. м, що розташовані у АДРЕСА_2 (нині - АДРЕСА_1 . До того ж із реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна які належать фізичним особам, виданим КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації, убачається, що за ОСОБА_1 на праві власності зареєстровано нежитлові приміщення 11/200 часток будинковолодіння по АДРЕСА_2 (нині - АДРЕСА_1 , тобто Ѕ від 11/100 часток.

Відповідно слід дійти висновку про належність на праві спільної часткової власності нерухомого майна та чітку визначеність у ньому частки ОСОБА_1 на спростування його доводів. Доказів про інший правовий режим цього майна, належність майна іншим особам заявником не надано. Зважаючи, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав виділення її окремо в натурі з метою оцінки такого майна та його подальшої реалізації не є необхідним.

У судовому засіданні представником заявника ОСОБА_5 також наголошувалося, що 11/100 часток будинковолодіння складається з нежитлових приміщень загальною площею 444,0 кв. м, відповідно Ѕ цієї площі становитиме більше, аніж площа, що була оцінена суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 . Так слід ствердно вказувати про дійсне визначення саме такої площі у реєстраційному посвідченні на об`єкт нерухомого майна. Однак необхідно зазначити, що у відповідь на запит приватного виконавця Турського О. В. КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 25 травня 2020 року №2496 повідомило, що після проведення останньої технічної інвентаризації 11 червня 2008 року встановлена зміна загальної площі нежитлових приміщень внаслідок внутрішнього перепланування, яка зрештою становить 415,7 кв. м. Відповідно належна ОСОБА_1 Ѕ частка комплексу нежитлових будівель з урахуванням цієї площі і було враховано суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 при проведенні оцінки.

Окрім того, заявник ОСОБА_1 вважає протиправною оцінку майна згідно звіту №32/20 про незалежну оцінку ринкової вартості майна, оскільки вважає, що суб`єктом оціночної діяльності всупереч вимог нормативно-правових актів застосований лише один - порівняльний підхід для проведення оцінки майна, натомість не здійснено обґрунтування недоцільності застосування інших методичних підходів, вартість оцінюваного майна є заниженою, а огляд об`єкту оцінки оцінювачем взагалі не проводився.

За статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення. З метою обґрунтування остаточного висновку про вартість об`єкта оцінки результати оцінки, отримані із застосуванням різних методичних підходів, зіставляються шляхом аналізу впливу принципів оцінки, які є визначальними для мети, з якою проводиться оцінка, а також інформаційних джерел на достовірність результатів оцінки (пункти 36, 37 Національного стандарту № 1).

Використання визначених підходів та вибір виду вартості ґрунтується на визначеній меті оцінки, яка залежить від способу відчуження майна, що є об`єктом оцінки. Вибір підходів до оцінки та вид вартості майна, що визначається, обов`язково обґрунтовуються експертом у звіті про експертну оцінку майна.

Зі змісту повного тексту звіту №32/20 про незалежну оцінку ринкової вартості спірних нежитлових приміщень, складеного 24 червня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , вбачається, що нею при визначенні вартості оцінюваної частки застосований лише один підхід дохідний підхід, а не порівняльний як про те вказує заявник. При цьому суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 обґрунтована доцільність використання саме даного методичного підходу, його перевага порівняно з витратним і порівняльним підходами, що відповідає вимогам Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, та Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1442, який не виключає застосування одного підходу.

За результатами проведених аналітично-розрахункових досліджень ринкова вартість нежитлових приміщень, площею 207,85 кв. м, що складають 11/200 часток будинковолодіння, яке є 11/100 часткою будинковолодіння по АДРЕСА_2 (нині - АДРЕСА_1 , складає 217 306,50 грн.

При цьому заявником не доведено порушення при оцінці принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур. Суд звертає увагу на положення постанови Кабінету Міністрів України від 10 веренся 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» яким визначено, що неякісна (недостовірна ) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування.

ОСОБА_1 вважає, що вартість об`єкту оцінки є заниженою, порівнюючи її із вартістю, визначеною оцінкою цього майна від 09 лютого 2018 року, складеним у межах іншого виконавчого провадження, а також оцінкою, проведеною ТОВ «ВІТ-ОКС».

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Відповідно до пункту 57 Національного стандарту № 1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Відтак у разі незгоди із результатами оцінки майна заявник мав право звернутися за рецензування звіту про оцінку майна, однак із вимогами про рецензування звіту про оцінку майна у спосіб визначений законом не звертався. При цьому суд звертає увагу, що чинні положення Закону України «Про виконавче провадження» не зобов`язують виконавців проводити рецензування.

Посилання позивача на інші звіти про оцінку майна є безпідставним, оскільки останніми встановлені економічні показники, а не порушення принципів, підходів чи методів, які можуть бути підставою для визнання оцінки недостовірною.

При цьому суд також критично оцінює доводи заявника щодо не проведення огляду суб`єктом оціночної діяльності об`єкту дослідження. Такі доводи цілком спростовуються змістом самого звіту про оцінку майна, де достеменно вбачається проведення ОСОБА_2 візуального огляду нежитлової будівлі та оцінюваної частки будинковолодіння із долученням відповідних фотографій, що свідчить про виконання вимог чинного законодавства щодо дотримання порядку, послідовності незалежної оцінки майна.

Щодо посилань заявника про недотримання положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ліквідації корупційної схеми у сфері реєстрації інформації зі звітів про оцінку нерухомості та прозорості реалізації майна» та Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, слід зазначити, що Єдина база даних звітів про оцінку створена для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства. Реалізація майна боржника, з метою виконання судового рішення в межах процедури виконавчого провадження має інший спосіб відчуження майна, оскільки підставою переходу права власності на майно є Акт державного/приватного виконавця про реалізацію майна на електронних торгах і реєстрація звіту про оцінку манна єдиній базі даних звітів про оцінку у межах процедури виконавчого провадження чиним законодавством не вимагається.

За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про дотримання приватним виконавцем Турським О. В. вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» щодо проведення оцінки майна.

За змістом ст. 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити та зважаючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволення скарги підлягають скасуванню і заходи її забезпечення, вжиті ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 261, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича щодо проведення оцінки майна, визнання протиправною оцінки вказаного нерухомого майна, за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», незалежного оцінювача ОСОБА_2 .

Скасувати заходи забезпечення скарги, вжитих ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2020 року, у вигляді зупинення передачі на реалізацію майна - 11/200 часток майнового комплексу під літерою «Б», №10-28, загальною площею 415,7 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 14.09.2020.

Суддя: