Справа №266/6683/19
Провадження№ 2/266/277/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовський судноремонтний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки в розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

В Приморському районному судді м. Маріуполя була зареєстрована позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 17693,23 гривень та моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень.

Ухвалою суду від 14.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

18.12.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із уточненою позовною заявою, в якій просив стягнути з ТОВ "Азовський судноремонтний завод" на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 17693,23 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень, а також середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку за період з 20.08.2019 року по 18.12.2019 року в розмірі 50557,43 гривень.

Відповідно до частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч положенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимоги майнового характеру.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30.01.2019 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Так, судом встановлено, що всупереч положенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви позивачем не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як встановлено судом, позовні вимоги позивача містять одночасно дві вимоги майнового характеру а саме: 1) стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку; 2) моральна шкода.

Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за позовну вимогу майнового характеру при зверненні до суду справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768,40 гривень (ставки дійсні на час звернення позивача із позовом).

Таким чином, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, з підстав вказаних в ухвалі, а саме надання документів, що підтверджують сплату судового збору за кожну вимогу майнового характеру або документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору, та надає позивачу строк для усунення недоліків сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, суд продовжить розгляд справи. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 13 ст. 187 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185,187 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовський судноремонтний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки в розрахунку - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків 7 днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Д`яченко Д. О.