Провадження №2/523/1907/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Одеської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування житлом, та за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників гуртожитку «Заболотного 26А» Дучева Віталія Івановича, за участю третьої особи без самостійних вимог Одеської міської ради про визнання договору найму недійсним, зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні ним права користування житловим приміщенням, шляхом його вселення до приміщення кімнати № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

Вимоги мотивовані тим, що 15.11.2014р. між ним та ОСГ «Заболотного 26А» було укладено договір найму житла - кімнат № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , на підставі якого він зареєстрував своє місце проживання. Втім, вселитися до кімнат він не може, так як ОСОБА_2 самовільно захопила та незаконно зайняла спірні кімнати. ОСОБА_1 зазначає, що рішенням суду, ухваленого у 2012р. ОСОБА_2 було виселено з вказаних вище житлових кімнат. Проте, ОСОБА_2 приміщення не звільнила та продовжує проживати в кімнатах, що є перешкодою для здійснення ним права користування. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 06.02.2018р. в одне провадження були об`єднанні позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_2 за якими було відкрито провадження у справі.

За позовними вимогами ОСОБА_2 просить суд визнати недійсним договір найму житла від 15.11.2014р., укладеного між ОСГ «Заболотного 26А» та ОСОБА_1 , здійснити зняття з реєстраційного обліку з спірних житлових приміщень, зокрема з кімнат № № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

Позов ґрунтується на тому, що рішенням Одеської міської ради за нею, - ОСОБА_2 та членами її сім`ї було визнано право користування житловими кімнатами № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 , а також іншими допоміжними приміщеннями. На підставі вказаного рішення Суворовською районною адміністрацією ОМР 15.12.2014р. було укладено договір найму на вказані житлові та допоміжні приміщення. Відтак, на думку ОСОБА_2 укладений договір найму між ОСОБА_1 та ОСГ «Заболотного 26А» слід визнати недійсним.

Ухвалою суду від 16.04.2018р. провадження по даній справі за об`єднаними позовними вимогами було зупинено до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №523/15674/14-ц.

Ухвалою суду від 21.12.2019р. провадження у справі було поновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.06.2020р. підготовче провадження було закрито та призначений розгляд справи за участі сторін.

ОСОБА_1 направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Одеська міська рада, ОСГ «Заболотного26А» не забезпечили участі своїх представників у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, про що свідчать поштові повідомлення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, матеріалами справи встановлено, що 15.11.2014р. між ОСГ «Заболотного26А», як наймодавцем та ОСОБА_1 , як наймачем було укладено договір найму в будинку гуртожитку за умовами якого наймодавець надав наймачу у термінове користування житло- кімнати НОМЕР_12, а також нежитлові приміщення НОМЕР_3, НОМЕР_7 в будинку гуртожитку АДРЕСА_1 . Такий договір був укладений ОСГ «Заболотного26А» на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2014р. (справа №523/15674/14-ц), яке постановою Одеського апеляційного суду від 24.10.2019р. було скасовано, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним право користування вказаним вище житловими та допоміжними приміщеннями було відмовлено.

Крім вказаного вище договору найму від 15.11.2014р., з боку ОСОБА_1 суду не надано інших підстав виникнення у нього права користування спірними житловими приміщеннями.

Також, 29.10.2014 року рішенням Одеської міської ради №5587-VI за ОСОБА_2 було визнано право користування трьома житловими кімнатами АДРЕСА_2 , та на допоміжні приміщення: кухні № НОМЕР_3 , коридору № НОМЕР_4 , підсобним приміщенням № НОМЕР_5 , верандою № НОМЕР_6 , ванною № НОМЕР_7 , туалетом № НОМЕР_8 , а також приміщеннями № НОМЕР_9 і № НОМЕР_10 , які дозволено використовувати як допоміжні приміщення (кухню та санвузол) з внесенням відповідних змін до технічного паспорту будинку. Доручено Суворовській районній адміністрації укласти договір найму з ОСОБА_2 на вказані приміщення, а ОСГ «Заболотного-26А» на підставі договору найму укласти з ОСОБА_2 договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у разі звернення ОСОБА_2 оформити та видати заявниці необхідні документи щодо приватизації вказаних приміщень.

На виконання вищевказаного рішення Одеської міської ради 15.12.2014р. Суворовська районна адміністрація ОМР уклала договір найму житла з ОСОБА_2 про надання їй та членам її сім`ї у безстрокове користування житловими та допоміжними приміщеннями.

Судом встановлено, що спірні житлові приміщення на теперішній час перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_2 .

Згідно ч.1,2 ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

За приписами п.2-1 ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону після передачі гуртожитків у комунальну власність відповідно до цього Закону: приймають рішення відповідно до глави 4 «Користування гуртожитками» Житлового кодексу Української РСР про надання жилої площі в гуртожитку з укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку мешканцям таких гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, та видають їм спеціальні ордери на право вселення на відповідну жилу площу в гуртожитку;

приймають рішення відповідно до глави 59 «Найм (оренда) житла» Цивільного кодексу України про надання житла в гуртожитку за договором найму (оренди) житла на певний строк за плату іншим мешканцям таких гуртожитків, на яких не поширюється дія цього Закону.

Згідно ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землі, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частка в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об`єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об`єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

На території Суворовського району м. Одеси, де знаходиться ОСГ «Заболотного-26А, виконавчим органом ОМР є саме Суворовська районна адміністрація, яка створюється ОМР з метою реалізації функцій місцевого самоврядування згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Таким чином, ОСГ «Заболотного-26А» ані законом, ані статутом не наділено повноваженнями укладати договори найму у вказаному гуртожитку з його мешканцями або з іншими особами. Тобто, ОСГ «Заболотного26А» укладаючи договір найму житлового приміщення з ОСОБА_1 не було належним наймодавцем, а відтак не мала право на укладання того договору. Як було зазначено вище, згодом, після скасування рішення суду від 04.11.2014р., відпала і правова підстава для укладання такого договору за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладання та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

Частина 3 ст.215 ЦК України визначає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Зважаючи на викладене договір найму житла в гуртожитку від 15.11.2014р. був укладений не власником приміщень, які на час його укладання перебували у комунальній власності, в особі Одеської міської ради, а відтак такий правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Крім того, такий договір був укладений в той час коли спірні приміщення були передані у встановленому законом порядку Одеською міською радою у користування ОСОБА_2 та членів її сім`ї, тим сам такий договір порушив охоронювані законом житлові права останньої, яка в свою чергу має право на захист в судовому порядку.

В зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що в силу ст.810, ч.3 ст.215 ЦК України, договір найму в будинку гуртожитку від 15.11.2014.р. слід визнати недійсним.

Враховуючи, що реєстрація місця проживання ОСОБА_1 у житлових приміщеннях № НОМЕР_1 відбулась на підставі договору найму від 15.11.2014р., який визнаний судом недійсним, ОСОБА_1 не набував права користування такими приміщеннями, а така реєстрація порушує права ОСОБА_2 , суд вважає ґрунтовні позовні вимоги останньої про зняття ОСОБА_1 з реєстраційного обліку.

Задоволення позовних вимог ОСОБА_2 повністю виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставні, суперечать фактам встановлених судом під час розгляду справи, а відтак не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд не приймає посилання ОСОБА_1 на наявність рішення суду, яке набрало законної сили, про виселення ОСОБА_2 з спірних житлових приміщень, так як таке було ухвалено у 2012р., тобто до постановлення рішення Одеської міської ради від 29.10.2014р. яким у встановленому законном порядку визнано право користування на житло за ОСОБА_2 , яке на сьогодні є чинним, а отже не має правового значення для розгляду даної справи.

Згідно ст.141 ЦПК України з ОСГ «Заболотного26А», ОСОБА_1 , в рівних частках, слід стягнути судовий збір на користь ОСОБА_2 в розмірі 640,00грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,259,263-265,268, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Одеської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування житлом відмовити у повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників гуртожитку «Заболотного 26А», ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог Одеської міської ради про визнання договору найму недійсним, зняття з реєстраційного обліку задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір найму в будинку гуртожитку від 15.11.2014р. укладений між Об`єднанням співвласників гуртожитку «Заболотного26А» та ОСОБА_1 .

Зняти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_11 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути в рівних частках з Об`єднання співвласників гуртожитку «Заболотного26А» (), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_11 ) на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.09.2020р.

Суддя