_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1071/20
УХВАЛА

31.01.2020 року

Київський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кирикової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження заяву третьої особи ОСОБА_1 про допит свідків по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Професійна спілка працівників Морської пошуково-рятувальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача заступник директора з операційної діяльності Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» Купрій Алла Анатоліївна, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває на розгляді вищевказана цивільна справа.

31.01.2020 року в судовому засідання третя особа ОСОБА_1 заявила заяву про допит свідків.

Оглянувши зазначену заяву, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів.

Отже, вищезазначена заява про допит свідків належить до різновидів заяв про забезпечення доказів, вимоги до якої регламентовані статтею 117 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.117 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ що підтверджує, сплату судового збору додається до заяви.

Третьою особою не додано до заяви про допит свідків документа на підтвердження сплати судового збору за подання відповідної заяви.

Згідно з ч.4 статті 117 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам ч.3 ст. 117 ЦПК України, така заява підлягає поверненню заявнику.

Одночасно судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначене також кореспондується ч.3 ст.12 ЦПК України.

Частина 5 даної статті ЦПК України передбачає, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У той же час, на це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених норм закону, оскільки заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам ч.3 ст. 117 ЦПК України, така заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 116, 117 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву третьої особи ОСОБА_1 про допит свідків повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 31.01.2020 року.

Головуючий Калініченко Л. В.