Справа № 215/5200/20
УХВАЛА

18 вересня 2020 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

До Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, надійшла заява ОСОБА_1 з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення із заявою і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дві дитини у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п.3 ч.1 ст.165ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ЦПК України.

Як вбачається зі змісту вимог заяви, заявниця просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, тобто заявниця вказавши мінімальну і максимальну межу аліментів виклала вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, що суперечить положенням п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу ОСОБА_1 , оскільки заявлено вимогу, яка не відповідає ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3-6 ч.1 ст.165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою заявника у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.161 ч.1 п.4, ст.165 ч.1 п.3, ст.166 ч.2 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: