Справа № 308/1390/19

(у порядку спрощеного позовного провадження)
14 вересня 2020 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Данко В.Й.,
з участю секретаря судових засідань Павлюх Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за Договором безвідсоткової позики,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за Договором безвідсоткової позики. Обгрунтовуючи даний позов вказує на те, що 01.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики (безвідсоткової), відповідно умов якого позивачка передала відповідачу у безвідсоткову позику грошові кошти в розмірі 7000 дол. США, що еквівалентно по офіційному курсу НБУ станом на 01.12.2016 року становить 157910,20грн. строком на 2 роки, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в строк до 01.12.2018 року. На виконання умов вказаного договору відповідачем ОСОБА_2 було надано Розписку від 01.12.2016 року, в якій останній підтвердив факт отримання грошових коштів в розмірі 7000 дол. США, що еквівалентно по офіційному курсу НБУ станом на 01.12.2016 року становить 157910,20грн. та зобов`язався повернути отриману позику в строк до 01.12.2018 року. Оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення грошових коштів у визначений договором строк, у зв`язку з чим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики (безвідсотково) від 01.12.2016 року в розмірі 157910,20грн.
Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Однак, представник відповідача ОСОБА_4 подав суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечив та просив провести слухання справи за його відсутності та відсутності відповідача. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Правовідносини між сторонами регулюються Главою 71 ЦК України.
Згідно приписів ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Так, судом встановлено, що 01.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики (безвідсоткової), відповідно умов якого позивачка передала відповідачу у безвідсоткову позику грошові кошти в розмірі 7000 дол. США, що еквівалентно по офіційному курсу НБУ станом на 01.12.2016 року становить 157910,20грн. строком на 2 роки, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в строк до 01.12.2018 року. На виконання умов вказаного договору відповідачем ОСОБА_2 було надано Розписку від 01.12.2016 року, в якій останній підтвердив факт отримання грошових коштів в розмірі 7000 дол. США, що еквівалентно по офіційному курсу НБУ станом на 01.12.2016 року становить 157910,20грн. та зобов`язався повернути отриману позику в строк до 01.12.2018 року.
Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно п.2.2 Договору позики (безвідсоткової) від 01.12.2016 року повернення зазначеної в даному договорі суми позики може відбуватися за бажанням Позичальника протягом двох років по частинам (в розстроку), але не пізніше 01 грудня 2018 року. Зазначена сум безпроцентної позики може бути повернута Позичальником безстроково.
Так, судом встановлено, ОСОБА_2 порушено умови Договору позики (безвідсоткової) від 01.12.2016 року, а саме відповідачем не було повернуто отримані у позику грошові кошти.
Окрім того, суд констатує, що з моменту пред`явлення позивача даного позову до ухвалення рішення у даній справі, за відсутності заперечення щодо неповернення отриманих у позику коштів, відповідачем не було вчинено жодних дій на погашення наявної у нього заборгованості в розмірі 157910,20грн.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 умови взятого на себе Договором позики (безпроцентної) зобов`язання не виконав, що виявилося у неповерненні грошових коштів в розмірі 157910,20грн. у визначений договором строк, що стало наслідком звернення ОСОБА_1 до суду за захистом своїх порушених прав.
Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність ОСОБА_1 викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1579,10 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258 259, 264, 265, 279, 280 282, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 317, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 651, 1049 ЦК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за Договором безвідсоткової позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором позики (безпроцентної) від 01.12.2016 року в розмірі 157910/сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот десять/грн. 20 коп., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1579/тисячі п`ятсот сімдесят дев`ять/грн. 10коп.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст.284 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: В.Й. Данко