Провадження № 2-з/752/320/20
У Х В А Л А

14 вересня 2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

Встановив:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Кравець Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову в якій останній просив суд, забезпечити позом шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 1396 від 27.02.2020 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що 09.06.2020 року приватний виконавець Павелків Т.Л. було відкрито виконавче провадження № 62298003 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. На даний час прийнята постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 09.06.2020 року, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 09.06.2020 року, а також прийнята постанова про арешт коштів боржника від 09.06.2020 року. Позивач вважає, що невжиття заходів може призвести до неможливості або ускладнення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки виконавчий напис є предметом судового розгляду та на даний час, приватним виконавцем вчиняються виконавчі дії, направлені на виконання виконавчого документа, законність якого оспорюється позивачем.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України ЦПК України, -

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 1396 від 27.02.2020 року.

Стягувач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Боржник: Акціонерне товариство «Банк Форвард», адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105, .

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - один рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя В.С. Хоменко