Справа № 658/2229/16-ц
(провадження № 2/658/10/20)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Терещенка О.Є.,

за участю секретаря Оніщенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 16.12.2008 року укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на загальну суму 7700,00 грн.

Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 16.05.2016 р. заборгованість за договором становить 13253,44 грн., та складається з тіло кредиту - 6864,93 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 1968,60 грн., заборгованості за пенею - 3544,31 грн, нарахованим штрафом - 900,00 грн, штрафу (фіксована частина) - 250,00 грн., штрафу (процентна складова) - 619,21 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 свої зобов`язання перед банком не виконує, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом та просив стягнути на свою користь з ОСОБА_3 загальну суму заборгованості в сумі 13253,44 грн.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.07.2016 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.11.2016 року до участі у справі залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якості відповідачів.

17 січня 2017 року заочним рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

28 березня 2017 року ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17 січня 2017 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23.05.2017 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору недійсним об`єднанні в одне провадження та призначеного до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити у повному обсязі.

Представник відповідачів за первісним позовом (представник позивачів за зустрічним позовом) у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зустрічну позовну заяву просив задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що первісний позов та зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 16.12.2008 року укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на загальну суму 1660,00 грн.

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна Голд» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором станом на 16.05.2016 року заборгованість за договором становить 13253,44 грн., та складається з тіло кредиту - 6864,93 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 1968,60 грн., заборгованості за пенею - 3544,31 грн, нарахованим штрафом - 900,00 грн, штрафу (фіксована частина) - 250,00 грн., штрафу (процентна складова) - 619,21 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

З копій матеріалів спадкової справи, наданої Каховською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 Каховською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 23/2016.

За матеріалами вищевказаної спадкової справи спадкоємцями за законом на майно померлого ОСОБА_3 є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Спадкове майно складається з земельних ділянок 4,8544 га, 3,8865 га, 3,562 га та 0,60 га, розташованих на території Червоноперекопської сільської ради Каховського району Херсонської області,

Також, з матеріалів спадкової справи вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не отримували.

Згідно з ст. 1054 ч. 1ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1,2 ст.1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1296 ч. 1ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

За змістом ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Згідно з ст. 1282 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.

Сплив визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі №14-53цс18.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_3 , який на день смерті останнього був зареєстрований разом з спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , а тому в силу ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину.

Відповідач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 , який 08.02.2016 року звернувся до Каховської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому в силу ст. 1269 ЦК України є таким, що прийняв спадщину.

Належних доказів на підтвердження про направлення претензії кредитора банком до нотаріальної контори, коли саме банк дізнався про смерть позичальника - ОСОБА_3 , а також розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини позивачем не надано, що є його процесуальним обов`язком.

Отже, встановлене свідчить про те, що банк починаючи з 2016 року пропустив, встановлений ст. 1281 ЦК України строк для пред`явлення вимог до спадкоємця, а відтак позбавлений права вимоги за зобов`язанням.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.

Щодо зустрічного позову суд прийшов до наступного.

У квітні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 16.12.2008 року між їхнім померлим батьком ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір б/н, зміст якого зафіксовано в заяві, відповідно до якої ОСОБА_3 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на загальну суму 7700,00 грн.

Укладений сторонами кредитний договір визначений ними як споживчий кредит, а для нього встановлено особливий порядок укладення. Однак, при укладенні кредитного договору позичальник не був ознайомлений з усіма умовами кредитування, що пропонується банком, в обсязі і в порядку, що передбачені Законом України «Про захист прав споживачів».

Так, спадкодавець був ознайомлений лише з тією інформацією, яка була фактично викладеною безпосередньо в змісті самого договору, який був розроблений відповідачем. З аналізу матеріалів кредитного договору, можна встановити, що в їх змісті відсутні встановлені законодавством обов`язкові умови, а саме не зазначено: наявні форми кредитування з коротким описом, орієнтовану сукупну вартість кредиту та вартість послуг з оформленням договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням), варіанти повернення кредиту.

Вказані відомості, які є обов`язковими, не зазначені в кредитному договорі і докази про те, що ці відомості були офіційно оприлюднені відсутні, тому відсутні підстави вважати, що кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства України.

Крім того, при укладені кредитного договору 16.12.2008 року розмір ліміту картки не відповідає розміру викладеному у позовній заяві, а саме: в заяві позичальника розмір ліміту картки 500,00 грн, а в позовній заяві 7700,00 грн..

Відповідно до заяви позичальника проценти за користування кредитом становлять 22.80 %, а відповідно до розрахунку заборгованості процент змінювався банком на 30%, на 34,80% та 43,20%, без погодження з позичальником, тобто невідомо, яка реальна відсоткова ставка вказувалась банком.

Враховуючи вищевикладене, позивачі за зустрічним позовом (відповідачі за первісним позовом) просили визнати недійсним кредитний договір б/н від 16.12.2008 року, укладений між їхнім батьком та банком.

Судом встановлено, 16.12.2008 року між їхнім померлим батьком ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір б/н, зміст якого зафіксовано в заяві, відповідно до якої ОСОБА_3 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на загальну суму 7700,00 грн

16.12.2008 року ОСОБА_3 також підписав довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальсана, 55 днів пільгового періоду», згідно якої базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи х розрахунку 360 днів у році) становить 1,9 %; розмір щомісячних платежів -7% від заборгованості, однак не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 1% від загальної суми заборгованості, однак не менше 10 грн. в місяць, при наявності прострочки по кредиту або за процентам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн., штраф за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів.

Згідно до ст. 207 ч. ч. 1,2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 626 ч. 1 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень ст. 627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 11 ч. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Відповідно до ст. 638 ч. ч. 1,2 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору, є підпис позичальника на ньому.

Як вбачається з матеріалів справи, у кредитному договорі, заяві та тарифах визначено суму кредиту, розмір відсотків та розмір плати за управління кредитом. З кредитного договору не вбачається, що в ньому є приховані, додаткові платежі (що не є штрафними санкціями або мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання), а його положення є двозначними чи незрозумілими. Доказів протилежного, позивачами за зустрічним позовом ( відповідачами за первісним позовом) суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, зокрема, щодо розміру кредиту, відсоткової ставки за кредитним договором, а також порядку сплати кредиту, при підписанні цього договору ОСОБА_3 ознайомився та погодився з його умовами, а саме: підписав його, отримав кредит та використав його за цільовим призначенням, тим самим не заперечував щодо умов договору, крім того, не оскаржував та виконував умови договору протягом тривалого часу, а отже оскаржуваний кредитний договір містить усі необхідні умови, і такі умови не суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 265, 271-273 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя: О. Є. Терещенко