РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридні О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

встановив:

В грудні 2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1780 гектарів на території Іванівської сільської ради Волноваського району. Єдиним спадкоємцем після її смерті є її син ОСОБА_2 , відповідач по справі, який з заявою про прийняття спадщини не звертався та спадкова справа після смерті бабусі не відкривалася. На теперішній час вона звернулася до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування законом, але їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку.

В судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу у її відсутності, про що зазначила в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав.

Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 30.10.2013 року.

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1780 гектарів на території Іванівської сільської ради Волноваського району, належної їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №147507 від 24.06.2005 року, виданого Волноваською РДА Донецької області.

Єдиним спадкоємцем після її смерті є її син, батько позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвами про народження сторін, свідоцтва про шлюб позивачки.

На теперішній час позивач звернулася до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування законом, але їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру та листом нотаріуса.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не були припинені внаслідок його смерті.

У відповідності до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

У відповідності до вимог ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті бабусі.

На підставі викладеного, керуючись 16, 328, 1217-1225 ЦК України, ст.ст. ст.ст.10,12,13,76-81, 141, 258-259,263-265,354,355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 7,1780 гектарів на території Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області кадастрові номери НОМЕР_2 , -04-000-0928, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №147507 від 24.06.2005 року, виданого Волноваською РДА Донецької області, ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Є.І.Мохов