Ухвала

Іменем України

21 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 338/464/15-ц

провадження № 61-13382ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30 липня 2020 року в справі зазаявою Акціонерного товариства «ВТБ Банк» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - АТ «ВТБ Банк») звернулося до суду з указаною заявою, в якій просило видати дублікат виконавчого листа Богородчанського районного суду № 338/464/15-ц, виданого 19 квітня 2016 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість у розмірі 72 288,54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29 січня 2015 року становило 1 153 315,54 грн щодо боржника ОСОБА_2 та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

Заява АТ «ВТБ Банк» мотивована тим, що 06 травня 2015 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області було винесено рішення, яким задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» та стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 30 серпня 2007 року № 106-07/Ф в розмірі 72 288,54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29 січня 2015 року становило 1 153 315,54 грн. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий документ. 23 травня 2016 року заяву про відкриття виконавчого провадження за №1 33/1700-2 разом з оригіналом виконавчого листа, виданого Богородчанським районним судом Івано-Франківської області 19 квітня 2016 року у справі № 338/464/15-ц було скеровано для примусового виконання до ВДВС Богородчанського районного управління юстиції. У зв`язку з тим, що на адресу банку протягом значного періоду не надходило жодної інформації щодо ходу виконавчого провадження по вищенаведеному виконавчому документу, банк 21 травня 2019 року звернувся із запитом до органу державної виконавчої служби для отримання інформації щодо примусового виконання виконавчого листа. 23 жовтня 2019 року банк повторно звернувся із запитом. 20 листопада 2019 року у відповіді на запит Богородчанським районним ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було повідомлено, що станом на 15 листопада 2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 338/464/15-ц на виконанні у відділенні не перебуває. 04 жовтня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу і згідно з квитанцією копію постанови про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого листа було направлено на адресу банку. Однак, при перевірці матеріалів кредитної справи № 106-07/Ф було встановлено факт відсутності оригіналу виконавчого листа № 338/464/15-ц, виданого 19 квітня 2016 року. Враховуючи наведене, заявник просив заяву задовольнити.

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області ухвалою від 28 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, в задоволенні заяви відмовив.

03 вересня 2020 року АТ «ВТБ Банк» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «ВТБ Банк» на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30 липня 2020 року в частині оскарження судових рішень щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити, оскільки оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному порядку, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Оскільки судом відмовлено у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, підстави видавати дублікат відсутні, а тому суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Отже, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, постановлені з додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Керуючись пунктом 1 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30 липня 2020 року в справі за заявою Акціонерного товариства «ВТБ Банк» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко