Справа № 148/2112/19
Провадження №2-п/148/7/20
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Грох Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 12.02.2020 у справі № 148/2112/19, за участі: представників позивача - Дунаєва І.Б., Позолотіної О.М., відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача Кліпача В.Я., від імені та в інтересах останнього, звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.02.2020 у справі № 148/2112/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій" до ОСОБА_1 , Тиврівської районної державної адміністрації (як державного реєстратора) про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Заява мотивована тим, що 12.02.2020 Тульчинським районним судом Вінницької області ухвалено заочне рішення, яким визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47294031 від 11.06.2019, номер запису 31944272, згідно якого, ОСОБА_1 зареєстрував право приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, з подальшим внесенням запису про скасування державної реєстрації прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій", судовий збір в розмірі 960,50 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. Стягнуто з Тиврівської районної державної адміністрації (як державного реєстратора), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій", судовий збір в розмірі 960,50 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 вважає дане рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Він не з`явився в судове засідання 12.02.2020 через хворобу - ГРВІ, що супроводжувалася підвищеною температурою тіла, однак повідомив про це суд по телефону. Відзив на позовну заяву він не подавав, бо це є його правом, а не обов`язком, однак мав намір заперечувати щодо задоволення позову у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_1 зазначає, що позивачем при поданні позову до суду обрано невірний спосіб захисту своїх прав, а тому даний позов не підлягав задоволенню, оскільки відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у п. 5.17 постанови від 04.09.2018, належним способом захисту права позивача є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію права, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності. За позовом про скасування запису про проведену державну реєстрацію права відповідачем є не суб`єкт державної реєстрації прав, а особа щодо права якої здійснено такий запис. За таких обставин, враховуючи предмет і підстави заявленого позову, відповідач ОСОБА_1 фактично був позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в рамках даної справи, оскільки він не приймав рішення про реєстрацію за собою права власності на житловий будинок, натомість питання про скасування запису про проведену державну реєстрацію позивачем не ставилось.

Окрім того, суд при постановленні заочного рішення керувався рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.04.2012, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Вінницької області від 02.06.2012 та ВССУ від 02.10.2012, та вважав, що цими рішеннями втановлено факт нележності спірного будинку позивачу ТОВ "Меркурій" і, відповідно, вважав цю обставину такою, що не підлягає доказуванню. Однак, вказаними судовими рішеннями такого факту не встановлювалося, спір стосувався повернення майна. В свою чергу, факт знаходження на балансі позивача незавершеного будівництвом будинку не є фактом його права власності на майно. Факт належності позивачу майна підлягав доказуванню у судовому засіданні.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення просить поновити йому строк звернення до суду з даною заявою, оскільки в судовому засіданні 12.02.2020 він присутній не був, повний текст рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень було оприлюднено 25.02.2020, відтак з того часу йому стали відомі мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Також посилається на п. 3 розділу ХІІ "Прикінцевих положень" ЦПК України, відповідно до яких, під час дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Зазначені ним обставини пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення вважає поважними і просить поновити строк звернення до суду.

Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду письмові заперечення щодо заяви про перегляд заочного рішення, у яких зазначив, що підстави для скасування заочного рішення наведені відповідачем ОСОБА_1 є не обгрунтованими, а причини пропуску строку звернення до суду не поважними. Обставини, які зазначає відповідач ОСОБА_1 щодо пропуску строку не відповідають дійсності та є неправдивими.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник просили поновити строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення від 12.02.2020, посилаючись на обставини, вікладені у заяві про перегляд заочного рішення. Представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 завадили вчасно подати заяву про перегляд заочного рішення карантинні заходи, а саме відсутність автобусного сполучення з м. Тульчина, де живе відповідач до його представника, який живе у м. Тиврів. Електронної адреси у відповідача ОСОБА_1 не було.

Представники позивача просили відмовити відповідачу ОСОБА_1 у поновленні строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення та у скасувані заочного рішення, посилаючись на обставини зазначені у письмових запереченнях. Представник позивача ОСОБА_3 зазначив, що у діях відповідача ОСОБА_1 та його представника вбачається зловживання процесуальним правом.

Представник відповідача Тиврівської райдержадміністрації, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Суд, розглядаючи питання щодо поновлення відповідачу ОСОБА_1 строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення встановив наступне.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні 12.02.2020, копію вступної та резолютивної частин заочного рішення суду від 12.02.2020 йому надіслано 12.02.2020 (а.с. 187 т. 1) і 18.02.2020 він отримав копію даного рішення (а.с. 195 т. 1). Копію повного тексту рішення ОСОБА_1 отримав у приміщенні суду 21.02.2020, що підтверджується його розпискою (а.с. 198 т. 1).

Таким чином, враховуючи норми ст. 284 ЦПК України, строк звернення відповідача з заявою про перегляд заочного рішення закінчися 13.03.2020, в той час як останній звернувся з заявою про перегляд заочного рішення 09.07.2020 (а.с. 43 т. 2).

Однією з причин пропуску строку звернення до суду відповідач ОСОБА_1 вказує, те, що про зміст повного тексту заочного рішення він дізнався після його оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.02.2020.

Разом з тим, дана обставина не відповідає дійсності, оскільки, як було зазначено вище, згідно письмової розписки (а.с. 198 т. 1), ОСОБА_1 отримав копію повного тексту рішення 21.02.2020. Відповідно, починаючи з цієї дати мав можливість звернутися до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Іншою підставою пропуску строку звернення до суду відповідач ОСОБА_1 зазначає дію карантину, оголошеного з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), в зв`язку з чим, відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцевих положень" ЦПК України, строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, в тому числі, подання заяви про перегляд заочного рішення продовжувались на строк дії карантину.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 р. № 211, карантин на усій території України установлено починаючи з 12.03.2020.

Таким чином, строк звернення позивача до суду з заявою про перегляд заочного рішення закінчився до встановлення карантину.

Пункт 3 розділу ХІІ "Прикінцевих положень" ЦПК України 18.06.2020 викладено у новій редакції, відповідно до якої, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Представник відповідача ОСОБА_1 зазначає, що останньому завадили вчасно подати заяву про перегляд заочного рішення карантинні заходи, а саме: відсутність автобусного сполучення з м. Тульчин, де живе відповідач, до його представника, який живе у м. Тиврів, відсутність у відповідача ОСОБА_1 еклектронної пошти.

Разом з тим, жодних доказів наведеного ні відповідачем ОСОБА_1 , ні його представником не надано.

Окрім того, суд бере до уваги, що починаючи з 30.04.2020 до 29.05.2020 Тульчинським районним судом Вінницької області здійснювався розгляд заяви іншого відповідача - Тиврівської районної державної адміністрації про перегляд цього ж заочного рішення суду від 12.02.2020 у справі № 148/2112/19 (а.с. 205 т. 1 - 15 т. 2). Під час розгляду цієї заяви у судовому засіданні 29.05.2020 у м. Тульчині у Тульчинському районному суді Вінницької області був присутній представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , і відповідно останні мали можливість спілкуватись та обговорити питання щодо подання заяви про перегляд заочного рішення.

З огляду на вищевикладене, встановлені обставини, суд не вважає причини пропуску відповідачем ОСОБА_1 строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, а тому приходить до висновку про відмову у поновленні вказаного строку.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду подана після закінчення строку на її подання, суд не визнав причини пропуску строку поважними, та відповідно, відмовив у його поновленні, тому заява про перегляд заочного рішення залишається без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 127, 284 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у поновленні строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду від 12.02.2020 у справі № 148/2112/19.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 12.02.2020 у справі № 148/2112/19 залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області, з урахуванням п. 3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, з урахуванням п. 3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 18.09.2020.

Суддя: