КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року

м. Київ

справа №757/63834/18-ц

провадження №22-ц/824/10150/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.,(суддя-доповідач)

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі - ОСОБА_3 , Державна служба зайнятості (Центральний апарат)

третя особа - в.о. Голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) Ярошенко Валерій Станіславович

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 рокуу складі судді Григоренко І.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Державної служби зайнятості (Центрального апарату), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в.о. Голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_3 та Державної служби зайнятості (Центрального апарату)на свою користь 120 000 грн моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

У подальшому позивачі подали до суду клопотання про призначення судової психологічної експертизи.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року клопотання задоволено.

Призначено по справі судову психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 06 липня 2020 року представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні клопотання позивачів про призначення судової психологічної експертизи.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції в порушення ч.5 ст. 103 ЦПК України не надано учасникам справи можливості запропонувати власні питання для експертизи. Крім того, думка сторін щодо обрання експертної установи не з`ясовувалась, чим порушено ч.3 ст. 103 ЦПК України.

Уважає питання, поставлені експерту в оскаржуваній ухвалі, некоректними, оскільки позивачі вже не знаходяться у тому ж самому психологічному стані, як і на дату події.

08 липня 2020 рокупредставник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 також звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової психологічної експертизи.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанціє є такою, що суперечить ч.ч.3, 5 ст. 103 ЦПК України.

11 серпня 2020 року представником відповідача Державного центру зайнятості - Сіманчуком М.В. подано відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , в якому останній, підтримуючи вимоги даної апеляційної скарги, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи. Стверджує, що задоволення даного клопотання є передчасним, оскільки судом першої інстанції не вирішено питання по суті та не встановлено чи нанесена відповідачами будь-яка шкода позивачам.

20 серпня 2020 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали відзив на апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , в якому просять ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Стверджує, що матеріали справи не містять доказів про звернення відповідачів з вимогами про призначення іншого судового експерта та/або з іншими питаннями, які слід поставити експерту.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 у судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі. Проти апеляційної скарги представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 не заперечував.

Представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 свою апеляційну скаргу просив задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, проти задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 не заперечував.

Представник Державної служби зайнятості (Центрального апарату) у судовому засіданні підтримав апеляційні скарги представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти апеляційних скарг заперечувала, просила оскаржувану ухвалу залишити без змін.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності особи, що не з`явилася.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, місцевий суд виходив з того, що між сторонами існує спір щодо відшкодування моральної шкоди, позивачем заявлено клопотання про призначення психологічної експертизи, призначення якої відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 105 ЦПК України є обов`язковим.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України про «Судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини другої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження.

Окрім того, відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 подав клопотання про призначення психологічної експертизи з метою встановлення факту впливу на психологічний стан позивачів. Проведення вказаної експертизи просив доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення яких поставити наступні питання: Чи була для позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 травмуючою ситуація, що пов`язана з діями сторонніх осіб, які незаконно передали персональні дані? Яка інтенсивність та тривалість психотравмуючого впливу зазначеної ситуації? Якщо дана ситуація була психотравмуючою, чи то було спричинено (нанесено) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 моральну шкоду внаслідок її впливу з психологічної точки зору? Якщо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було спричинено (нанесено) моральну шкоду внаслідок впливу вищевказаної психотравмуючої ситуації, який розмір цієї моральної шкоди становить у грошовому еквіваленті?

Таким чином, позивач ОСОБА_1 просить призначити психологічну експертизу, призначення якої у розумінні пункту 2 частини першої статті 105 ЦПК України є обов`язковим, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах щодо порушення судом першої інстанції вимог частин третьої, п`ятої статті 103 ЦПК України, є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно частин третьої - п`ятої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Отже, зважаючи на викладені норми закону, визначення експертної установи та питань, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, є прерогативою саме суду, сторони мають право лише запропонувати питання та експертну установу.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які процесуальні документи щодо запропонованих стороною відповідача та/або третьої особи питань, поставлених експерту.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги, що для вирішення питання щодо необхідності призначення судової психологічної експертизи необхідно встановити факт завдання моральної шкоди, не заслуговують на увагу суду, оскільки експертний висновок досліджується судом під час розгляду справи у сукупності з іншими доказами, підлягає перевірці і оцінці та не має для суду наперед встановленої сили.

Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, за якими клопотання про призначення судової психологічної експертизи підлягає задоволенню з огляду на те, що позивачем заявлено клопотання про призначення психологічної експертизи з метою встановлення психічного стану особи, яке підлягає обов`язковому задоволенню відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 105 ЦПК України.

Окрім того, предметом позову є відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок передачі персональних даних, а отже з`ясування та встановлення психічного стану особипотребує вивчення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, решту аргументів апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 колегія суддів визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо призначення експертизи, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - залишити без задоволення .

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено «15» вересня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай