Справа № 750/3855/20
Провадження № 2/750/1030/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, визначивши їх у розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обґрунтовано позов тим, що у позивача змінився сімейний стан. Зокрема, 02 серпня 2018 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , у них народилася донька ОСОБА_6 , дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, а тому утриманням сім`ї займається лише позивач, у зв`язку з чим є підстави для зміни розміру аліментів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подала.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 серпня 2020 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що відповідач, крім аліментів, ніякої допомоги дитині не надає, участі в її вихованні не приймає. Також, відповідач зазначила, що їй відомо про те, що дружина позивача працює, має стабільний дохід, а тому позивач має можливість сплачувати аліменти на старшу доньку у розмірі, що визначений судом.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 листопада 2013 року було розірвано.

Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2014 та до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_7 , відповідач змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с. 24-25).

02 серпня 2018 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася донька - ОСОБА_10 (а.с. 11).

Позивач вказав, що він не має можливості сплачувати аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, оскільки утриманням новоствореної сім`ї займається лише він, так як дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а він має обов`язок утримувати і меншу дитину.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки після прийняття судом рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_11 сімейний стан позивача змінився, ним створено іншу сім`ю, яку потрібно матеріально забезпечувати, у нього народилася донька ОСОБА_6 , а тому суд знаходить підстави для зміни розміру аліментів, що стягуються за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2014 року та визначення їх у розмірі 1/6 частини заробітку позивача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) про зміну розміру аліментів - задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 на неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя