Справа № 183/2704/19
№ 2-сз/183/8/20

У Х В А Л А
03 лютого 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Городецького Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську заяву військової частини НОМЕР_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків, -
в с т а н о в и в:
25 квітня 2019 року військова частина НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків.
10 червня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області з інформацією про зареєстроване місце проживання фізичної особи відповідача.
13 вересня 2019 року ухвалою Новомосковського міськрайнного суду позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків передано на розгляд Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.
17січня 2020 року позивач військова частина НОМЕР_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про повернення судового збору у розмірі 47 070 грн. 24 коп., сплаченого при подачі позовної заяви до Новомосковського міськрайонного суду.
Суд, розглянувши заяву про повернення судового збору, приходить до висновку, що заявникові необхідно відмовити в задоволенні заяви з наступних підстав.
Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачений вичерпний перелік підстав, за яких повертається сплачена сума судового збору.
Відповідно до ч.5 ст.7 зазначеного закону повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
Відповідно до п.42 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року, статтею Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. Сплачена сума судового збору повертається не лише в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, а й у разі відмови у відкритті апеляційного та касаційного провадження. При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи. Законом № 3674-VI не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.
Відповідно до пункту п`ятого Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року частиною першою статті 9 Закону № 3674-VI передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому місце розгляду справи судом визначається відповідно до вимог закону, зокрема статей 107 - 114, 251, 257, 260, 269, 287, 291, 323, 363, 389-1, 389-7, 392, 400 ЦПК.
Якщо судовий збір було сплачено за місцем подання позову (заяви, скарги) до суду, а потім матеріали справи було передано в порядку статті 116 ЦПК до іншого суду, то останній не вправі у зв`язку з цим повертати відповідну заяву чи скаргу, посилаючись на відсутність належних доказів сплати судового збору, оскільки після відкриття провадження у справі положення статті 121 ЦПК застосовуватись не можуть, а визначальним є сам факт сплати судового збору, що підтверджується відповідними документами, та надходження суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до пункту 44 зазначеної Постанови питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.
На підставі викладеного та зважаючи на те, що суд не розглядав справу та направив її за підсудністю до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області в задоволені заяви військової частини НОМЕР_1 про повернення судового збору належить відмовити.
Керуючись п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», Постановою № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року, суд, -
п о с т а н о в и в:
відмовити військовій частині НОМЕР_1 в задоволенні заяви про повернення судового збору у справі № 183/2704/19 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Суддя Д.І. Городецький