Провадження №2/592/212/20
17 вересня 2020 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді - Катрич О.М.
за участю секретаря судового засідання - Коваленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та земельної ділянки спільно нажитого майна подружжя,
Позивачка свої вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 04.09.1992 року. Від шлюбу мають дорослу доньку. На підставі рішення Піщанської сільської Ради народних депутатів від 25.06.1998 року на ім`я відповідача ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,15 га, розташована на території с.Піщане Піщанської сільської Ради, для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель. На зазначеній земельній ділянці вони побудували житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який був зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_2 . Житловий будинок А-1 двоповерховий загальною площею 169,5 кв.м., в якій житлової площі 79,2 кв.м., підсобної 90,3 кв.м. Крім того, на території домоволодіння мається п/г погріб, «В», «Е» сараї, «Б» кухня, «Г» гараж, «У» вбиральня, №1-2 огорожа.
У судове засіданні позивачка не з`явилася, її представник -адвокат Прихожій Т.І. надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся судом про час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не надав.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони з 04.09.1992 року по 05.11.2019 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.11.2019 року. (а.с. 5, 50).
На зазначеній земельній ділянці було побудовано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_2 14.07.2005 року на підставі рішення виконкому Сумської міської ради від 24.05.2005 року №252, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 6).
Житловий будинок А-1 двоповерховий загальною площею 169,5 кв.м., в якій житлової площі 79,2 кв.м., підсобної 90,3 кв.м. Крім того, на території домоволодіння мається п/г погріб, «В», «Е» сараї, «Б» кухня, «Г» гараж, «У» вбиральня , №1-2 огорожа, що підтверджується копією технічного паспорту на домоволодіння (а.с.8-10).
В спірному житловому будинку зареєстрована позивачка, відповідач, ОСОБА_3 , а також інші особи, що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.15).
Згідно звіту незалежної оцінки майна від 08.09.2019р. вартість житлового будинку складає 394 740 грн., вартість земельної ділянки - 90 000 грн. (а.с. 19-22).
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.11.2019р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 50).

Частиною 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежного від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно , за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними ( ст. 63 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором.

Таким чином, земельна ділянка, площею 0,15 га та житловий будинок АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю сторін як подружжя, і виходячи з рівності часток подружжя, позивачка має право на Ѕ частку зазначеної земельної ділянки та житлового будинку, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 2 423 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ни задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарчих споруд : п/г погрібу, «В», «Е» сараїв, «Б» кухні, «Г» гаражу, «У» вбиральні, 1-2 огорожі, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які є спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15 га кадастровий номер :01:005:0477, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка є спільною сумісною власністю подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 2 423,70 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Катрич