У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді Мурашової Н.А.
за участю секретаря Бойко Л.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за недонос речового майна, отриманого під час проходження військової служби,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 НГУ з 27.04.2017р. по 01.11.2018р.Позивач на підставі ст.9-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом МВС України №475 від 07.06.2017р., здійснював речове забезпечення відповідача під час проходження ним військової служби за контрактомзгідно норм належності та строків експлуатації речового майна. Відповідно до Довідки-розрахунку №68 від 02.10.2018р. відповідач протягом 2017-2018р. отримав речове майно, строк експлуатації якого на момент його звільнення не скінчився, на загальну суму 4050,26грн. При звільненні з військової служби через службову недбалість відповідач добровільно вказані кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Просить стягнути з відповідача за недонос речового майна грошові кошти в сумі 4050,26грн.

В судове засідання представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з матеріалами справи відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 27.04.2017р. по 01.11.2018р. і був звільнений в запас через службову недбалість.

Під час проходження військової служби відповідач протягом 2017-2018р. отримав речове майно, строк експлуатації якого на момент його звільнення не скінчився, на загальну суму 4050,26грн. Вказана сума відповідачем до теперішнього часу добровільно позивачу не повернута, чим державі в особі військової частини спричинена матеріальна шкода.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Враховуючи вказане, суд вважає, що спір між сторонами виник під час проходження відповідачем військової служби, яка є публічною службою.

Таким чином, даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на публічній службі, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди (збитків), навіть якщо притягнення такої особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про відшкодування такої шкоди(збитків) відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати від 05.12.2018 року у справі №11-892апп18, від 12.12.2018 року у справі №14-481цс18 і від 13.02.2019 року у справі №636/93/14-ц.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255ЦПК України судсвоєю ухвалоюзакриває провадженняу справі,якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним закрити провадження у цій справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.2,19,п.1 ч.1 ст.255, 259-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Провадження у цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за недонос речового майна, отриманого під час проходження військової служби, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжяпротягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.
Ухвала суду набирає законної сили післяз акінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А.Мурашова