Справа № 486/589/15-ц
Провадження № 4-с/486/10/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2020 року представник акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №486/589/15-ц від 17 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 37352,78 грн.

В обґрунтування своїх вимог стягувач вказав, що у вересні 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України», назву якого змінено на АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із заявою про заміну боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні по виконавчим листам №486/589/15, виданим 17 вересня 2015 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 травня 2019 року заяву задоволено, замінено померлого боржника ОСОБА_1 його правонаступниками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах вартості одержаного у спадщину майна. Постанова набрала законної сили.

12 серпня 2020 року виконавчий лист, копію постанови апеляційного суду та заяву про примусове виконання рішення суду були направлені приватному виконавцю ОСОБА_4 . Повідомленням про повернення виконавчого документу без виконання від 25 серпня 2020 року вказані документи були повернуті стягувачу з підстав невідповідності виконавчого документу вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на те, що рішення приватного виконавця не відповідає нормам закону та порушує права стягувача, представник скаржника просив визнати неправомірними дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа та скасувати повідомлення про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №486/589/15-ц від 17 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 37352,78 грн.

В судове засідання представник стягувача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання заявлених вимог у повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати скаргу без його участі, просить відмовити в задоволенні скарги.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, судова повістка повернулась на адресу суду із відміткою "адресат відсутній".

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, судова повістка повернулась на адресу суду із відміткою "адресат відмовився".

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області /том 1 а.с. 88-89/ стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №112 від 25 квітня 2007 року в розмірі 37352,78 грн., штраф за договором поруки 26,15 грн., та 373,53 грн. судового збору.

17 вересня 2015 року АТ «Ощадбанк» в особі філії Миколаївське обласне управління АТ «Ощадний банк» було видано виконавчі листи /том 1 а.с. 103-105/.

На виконанні у Южноукраїнському МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області перебувало ВП № 49009847 з примусового виконання виконавчого листа № 486/589/15- ц від 17 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії Миколаївське обласне управління АТ «Ощадний банк» вищезазначеної кредитної заборгованості /том 1 а.с. 106 -107/.

Згідно копії свідоцтва про смерть /том 1 а.с. 156/ ОСОБА_1 помер.

27 вересня 2018 року АТ «Ощадбанк» в особі філії Миколаївське обласне управління АТ «Ощадний банк» звернулось до суду з заявою про заміну боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні, його спадкоємцями /том 1 а.с. 97-98/.

Як вбачається з відповіді на запит суду від 08 листопада 2018 року та копій паспортів /том 1 а.с. 151, 158-159, 160-162/ спадщину після смерті ОСОБА_1 прийняли: дочка померлого ОСОБА_2 та рідний брат померлого ОСОБА_6 .

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 лютого 2019 року у задоволені заяви банку про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено /том 1 а.с. 210-211/.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 травня 2019 року вказану ухвалу скасовано та постановлено нове судове рішення, яким заява про заміну боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні, задоволена /том 2 а.с.71-73/.

Замінено боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів №486/589/15, виданих 17 вересня 2015 року Южноукраїнським міським судом Миколаївській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Миколаївське обласне управління АТ «Ощадний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі37352грн.78коп., штрафу за договором поруки - 26 грн. 15 коп. та 375 грн. 53 коп. судового збору-правонаступниками боржника - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - в межах вартості одержаного у спадщину майна та в розмірі, що відповідає частці кожного у спадщині /том 2 а.с. 71-73/.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 55, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В силу ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

25 серпня 2020 року приватний виконавець Куліченко Д.О. повідомленням повернув виконавчий документ без виконання, мотивуючи тим, що вимогами ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, крім іншого, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, диспозитивності, законності, гласності та відкритості виконавчого провадження, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, визначеному законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом про виконавче провадження заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В силу ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Пунктами 12 та 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Таким чином стягувач надав приватному виконавцю усі необхідні та передбачені інструкцією документи для вчинення дій, спрямованих на примусове виконання рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові №905/1956/15 від 26 червня 2019 року висловила таку правову позицію.

Забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Виходячи з викладеного Велика Палата Верховного Суду вважає, що за аналогією закону у випадках, коли один (первісний) боржник у матеріальному правовідношенні замінюється двома боржниками, суд має замінити такого боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками.

Отже, після заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками виконавчі дії з виконання рішення мають вчинятися щодо обох цих боржників.

Враховуючи досліджені обставини та правову позицію Верховного Суду суд дійшов висновку, що скарга обґрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 260, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича щодо винесення повідомлення про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №486/589/15-ц від 17 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 37352,78 грн. в межах вартості одержаного у спадщину майна та в розмірі, що відповідає частці кожного у спадщині.

Скасувати повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №486/589/15-ц від 17 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на користь акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 37352,78 грн. в межах вартості одержаного у спадщину майна та в розмірі, що відповідає частці кожного у спадщині.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова