17 січня 2020 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Савицького С.І.
при секретарі Гасанзаде М.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 36 цивільну справу у м. Білгород-Дністровському за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Сороколет Станіслава Івановича до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, суд -
26.11.2019 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Сороколет С.І. звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, згідно якої позивачка просить:
- визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №293/Б від 15 лютого 1996 року, який був укладений на Одеській товарній біржі, у відповідності до якого ОСОБА_3 придбав у відповідача ОСОБА_4 нерухоме майно у вигляді 7/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та які складаються з: житлового будинку літ. «А»: 2-1-кухня, 2-2-житлова, житловою площею 127,4 кв.м., літ. «Б», «З», «Ж», «Д», «М» - літні кухні, літ. «Е» «И», «Л», «Р» - сараї, літ. «П», «К», «Г» - вбиральні, літ. «В» - підвал, споруди №1-4.
- визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування право власності на 7/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та які складаються з: житлового будинку літ. «А»: 2-1-кухня, 2-2-житлова, житловою площею 127,4 кв.м., літ. «Б», «З», «Ж», «Д», «М» - літні кухні, літ. «Е» «И», «Л», «Р» - сараї, літ. «П», «К», «Г» - вбиральні, літ. «В» - підвал, споруди №1-4.
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказала, що 15.02.1996 року, перебуваючи у шлюбі, її чоловік ОСОБА_3 придбав у відповідача ОСОБА_4 нерухоме майно у вигляді 7/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказані 7/50 часток складаються з: житлового будинку літ. «А»: 2-1-кухня, 2-2-житлова, житловою площею 127,4 кв.м., літ. «Б», «З», «Ж», «Д», «М» - літні кухні, літ. «Е» «И», «Л», «Р» - сараї, літ. «П», «К», «Г» - вбиральні, літ. «В» - підвал, споруди №1-4. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна №293/Б був укладений на Одеській товарній біржі та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю на ОСОБА_3 .
Після укладання вказаного договору на його підставі ОСОБА_3 21 лютого 1996 року зареєстрував придбане нерухоме майно на своє ім`я в КП «Білгород - Дністровське МБТІ» за реєстраційним номером 26-419, попередній власник виписався з будинку, одночасно з цим ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 ключі і документи, зареєструвався у ньому та до своєї смерті користувався ним, як власник. 28 вересня 1996 року позивачка ОСОБА_1 , уклала шлюб з ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про одруження НОМЕР_1 . У свою чергу відповідач ОСОБА_2 після отримання від ОСОБА_3 грошових коштів, передачі ключів та документів на квартиру поїхав у невідомому напрямку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, тому після смерті чоловіка позивачка звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про визнання права власності за померлим та за спадкоємцем на вказаний житловий будинок. Згідно відповіді державного нотаріуса від 20.12.2019 року за №1963/02-31 про визнання права власності було відмовлено. На підставі зазначеного позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою.
У судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, причина неявки суду невідома.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Такі умови у справі одночасно існують. Тому судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, та дослідивши надані докази, з врахуванням того, що відповідачем визнано позов, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Згідно договору купівлі-продажу № 293/Б від 15.02.1996 р., укладеного на Одеській товарній біржі, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 придбав нерухоме майно у вигляді 7/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , які складаються з: житлового будинку літ. «А»: 2-1-кухня, 2-2-житлова, житловою площею 127,4 кв.м., літ. «Б», «З», «Ж», «Д», «М» - літні кухні, літ. «Е» «И», «Л», «Р» - сараї, літ. «П», «К», «Г» - вбиральні, літ. «В» - підвал, споруди №1-4.
Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, покупець ОСОБА_3 передав обумовлену в договорі купівлі-продажу грошову суму, а продавець ОСОБА_4 передав покупцю нерухоме майно у вигляді 7/50 частин житлового будинку, після чого покупець вселився до нього.
Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Статтею 224 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.
Відповідно до ст.ст. 225 і 227 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.
Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Згідно ст. 47 ЦК УРСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згода щодо істотних умов договору між сторонами була досягнута, в наявності не було передбачених законом обмежень для укладання договору, який не містив протизаконних умов.
Продавець ОСОБА_4 цей договір не оспорював, позов про визнання договору недійсним не заявляв. Покупець за цим договором помер, що робить неможливим нотаріальне оформлення угоди.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить нерухоме майно у вигляді 7/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Як вбачається, з позовної заяви позивач ОСОБА_5 являється спадкоємицею першої черги. У встановлені законом строки, вона звернулася із відповідною заявою до нотаріуса про отримання спадщини після померлого чоловіка. Однак успадкувати вказане спадкове майно після смерті чоловіка, позивач ОСОБА_5 не має можливості, оскільки, як роз`яснив їй нотаріус, угода укладена її чоловіком ОСОБА_6 є недійсною, так як вона нотаріально не посвідчена. Іншого способу прийняти цю спадщину після смерті чоловіка, окрім як визнання угоди дійсною не існує.
Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщини незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_6 немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до Білгород-Дністровського районного нотаріального округу приватного нотаріусу із заявою про визнання права власності за померлим та за спадкоємцем на вищевказаний житловий будинок, що залишився після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Сороколет Станіслава Івановича до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити частково.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №293/Б від 15 лютого 1996 року, який був укладений на Одеській товарній біржі, у відповідності до якого ОСОБА_3 придбав у відповідача ОСОБА_4 нерухоме майно у вигляді 7/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та які складаються з: житлового будинку літ. «А»: 2-1-кухня, 2-2-житлова, житловою площею 127,4 кв.м., літ. «Б», «З», «Ж», «Д», «М» - літні кухні, літ. «Е» «И», «Л», «Р» - сараї, літ. «П», «К», «Г» - вбиральні, літ. «В» - підвал, споруди №1-4.
Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування право власності на 7/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та які складаються з: житлового будинку літ. «А»: 2-1-кухня, 2-2-житлова, житловою площею 127,4 кв.м., літ. «Б», «З», «Ж», «Д», «М» - літні кухні, літ. «Е» «И», «Л», «Р» - сараї, літ. «П», «К», «Г» - вбиральні, літ. «В» - підвал, споруди №1-4.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.І. Савицький