ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 серпня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/1198/20

Головуючий у першій інстанції - Пантелієнко В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/932/20

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

сторони справи:

позивач - ТОВ «Страхова компанія «ЕКСПО Страхування»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ЕКСПО Страхування» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2020 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ЕКСПО Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації,

місце постановлення рішення судом першої інстанції - м. Ніжин,

дата складання повного тексту рішення судом першої інстанції - 22.05.2020,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ТДВ «Страхова компанія «ЕКСПО Страхування» звернулось з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 8110,38 грн майнової шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що зазначені кошти є фактичними збитками страхової компанії та становлять різницю між фактичним розміром завданої шкоди (виплаченого страхового відшкодування) та сумою отриманого реґресного страхового відшкодування.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 15.01.2018 між ТДВ «СК «ЕКСПО Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ДНТ № 12/0102/18, відповідно до якого було застраховано автомобіль марки «KIA RIO» д.н.з. НОМЕР_1 , з визначенням страхової суми в розмірі 150000 грн. 26.03.2018 сталося ДТП за участь автомобіля марки «KIA RIO» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача. 27.04.2018 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вчинення ДТП, в якій був пошкоджений автомобіль марки «KIA RIO» д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно із звітом ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-стандарт» від 29.03.2018 вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 35033 грн. ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК «ЕКСПО Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. 18.04.2018 ТДВ «СК «ЕКСПО Страхування» було складено страховий акт № 15/0102/18, за яким вищевказану подію визнано страховим випадком та визначено суму страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику в розмірі 25899,75 грн з розрахунку 75% від вартості відновлювального ремонту. Платіжним дорученням № 6621 від 20.04.2018 сума страхового відшкодування у розмірі 25899,75 грн була виплачена позивачем на рахунок ОСОБА_2 . Враховуючи те, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» згідно із полісом АК/8001130/2504/18, позивач 01.08.2018 звернувся із заявою-вимогою до ПрАТ «СК «Провідна» про виплату страхового відшкодування (регресного платежу за претензією). Платіжним дорученням № 049066 від 07.11.2018 ПрАТ «СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 17789,37 грн. Оскільки страхувальником відповідача не було в повному обсязі відшкодовано розмір фактичних збитків, які поніс позивач у зв`язку з настанням страхового випадку, у позивача виникло право вимоги до відповідача на суму 8110,38 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТДВ «СК «ЕКСПО Страхування» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права. Скаржник зазначає, що відповідно до положень п.4 ч.1 ст.512, ст.993 ЦК України, ст.27 закону України «Про страхування» страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняється, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Позивач зазначає, що він звертався до ПрАТ «СК «Провідна» як до страховика відповідача, із вимогою про виплату фактично сплаченого страхового відшкодування, проте останній здійснив лише часткове відшкодування у розмірі 17789,37 грн. На думку позивача, різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, належить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, оскільки страхова компанія не відшкодовує фізичний знос деталей.

Своїм правом на подачу відзиву ОСОБА_1 не скористався.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2,5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 8110,38 грн з ОСОБА_1 , як особи винної у скоєнні ДТП, відсутні, оскільки останній не є належним відповідачем за даним вимогами, враховуючи, що позивачем не доведено звернення до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з приводу недоплати вказаної суми, отримання відмови останнього у такій виплаті.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.01.2018 між ПТВ «Страхова компанія «ЕКСПО Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) №12/0102/18, предметом якого є страхування транспортного засобу «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страхова сума 150 000 грн.

26.03.2018 на перехресті вул.Вишгородської та пр-ту Правди в м.Києві відбулася ДТП за участю транспортного засобу «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно з полісом № АК/8001130 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА». Ліміт відповідальності, як зазначив відповідач, складає 50 000 грн.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2018 ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Унаслідок ДТП автомобіль «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою Управління патрульної поліції у мітсі києві від 29.03.2018.

Згідно із звітом ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-стандарт» від 29.03.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого у ДТП, що сталась 26.03.2018, становить 35033 грн.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 15.01.2018 ТДВ «СК «ЕКСПО Страхування» виплатило на користь ОСОБА_2 25 899,75 грн страхового відшкодування - 75% від вартості відновлювального ремонту.

01.08.2018 ТДВ «СК «ЕКСПО Страхування» звернулось до страховика відповідача ОСОБА_1 - ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» - із заявою - вимогою про виплату страхового відшкодування (реґресного платежу за претензією).

Згідно із платіжним дорученням №049066 від 07.11.2018 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснило виплату на користь ТДВ «СК «ЕКСПО Страхування» страхового відшкодування в розмірі 17789,37 грн. Будь-які дані щодо розрахунків ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» саме такої суми матеріали справи не містять.

Оскільки сплачене страховою компанією відповідача страхове відшкодування є меншим ніж розмір завданої шкоди, то ТДВ «СК «ЕКСПО Страхування» звернулось із даним позовом та просило стягнути недоплачені 8110,38 грн із ОСОБА_1 , як особи винної у скоєнні ДТП.

Надаючи оцінку викладеним в апеляційній скарзі доводам, колегія суддів виходить з наступного.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у статті 3 цього Закону визначено забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Судом встановлено, що ТДВ «СК «ЕКСПО Страхування» здійснено виплату потерпілому ОСОБА_2 в сумі 25 899,75 грн, а тому позивач набув права звернутися до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про стягнення зазначеної суми в порядку суброгації.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц зроблено висновок про те, що «покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача ОСОБА_1 , який заперечував проти стягнення з нього суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації, вважаючи, що зазначену суму у повному обсязі повинен відшкодування його страховик «ПрАТ «СК «ПРОВІДНА».

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, встановивши, що позивач не звертався до страховика відповідача з приводу недоплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 8110,38 грн та не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі, а пред`явив вимогу до відповідача.

Вказане спростовує доводи скаржника з цього питання.

Твердження позивача ТДВ «СК «ЕКСПО Страхування» про те, що недоплачена сума 8110,38 грн є фізичним зносом деталей, який не відшкодовується ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», а стягується з винної особи, тобто водія ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджується жодним доказом і є лише припущенням позивача.

Звертає на себе увагу та обставина, що потерпілий ОСОБА_2 уклав договір добровільного страхування наземного транспорту (програма КАСКО 50/50) з додатковою умовою виплати страхового відшкодування без урахування фізичного зносу (а.с.6). Визначена експертною компанією вартість відновленого ремонту складає 35033 грн. Відповідно до розрахунку ДНТ №15/0102/18 сума страхового відшкодування складає, за мінусом франшизи - 34658 грн без урахування зносу деталей, що замінюються (пункт 10) (а.с.41). Згідно з страховим актом ДНТ №15/0102/18 сума страхового відшкодування визначена в розмірі 75% від суми відновлюваного ремонту на підставі п.8.5.1 Договору страхування. За змістом п.8.5.1 Договору страхування «розрахунок суми страхового відшкодування у випадку коли збиток настав виключно в частині скляних деталей кузова, скляних частин приладів, зовнішнього освітлення, скляних частин дзеркал - в усіх випадках здійснюється без врахування фізичного зносу» (а.с.10 зворот).

Як зазначено вище, підставою для виплати позивачем страхового відшкодування став страховий акт ДНТ №15/0102/18, складений ПрАТ «СК «Українська страхова група» за наслідками дослідження фактичних обставин ДТП, у результаті чого вказану ДТП визнано страховим випадком.

Визначення поняття «фізичний знос» наведено в пункті 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до якої це втрата вартості колісного транспортного засобу (тобто автомобіля), його складників, яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей колісних транспортних засобів, його складників, порівняно з вартістю нового подібного колісного транспортного засобу або його складників.

Сфера обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачає необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Водночас положеннями Закону України «Про страхування» та ЦК України не встановлено обов`язку страховика при розрахунку розміру страхового відшкодування застосовувати коефіцієнт фізичного зносу щодо вартості пошкоджених деталей, які підлягають заміні.

При цьому колегія суддів враховує, що предметом спору у цій справі є не стягнення матеріального збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, який завдано особі. Предметом позову є відшкодування шкоди у вигляді понесених збитків позивача, який здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої сторони.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ЕКСПО Страхування» залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко

Повний текст постанови складений 10.08.2020.