Справа № 950/1290/20
10 вересня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді - Сидоренка Р.В.,
при секретарі - Шаміладзе В.В.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в м. Охтирці цивільну справу за позовом Державного агентства рибного господарства України в особі управління державного агентства рибного господарства у Сумській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
28.07.2020 позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути заборгованість з відповідача, мотивуючи це тим, що відповідач був притягнути до адміністративної відповідальності за порушення правил рибної ловлі, але залишилась не відшкодована шкода завдана рибному господарству України, в зв`язку з чим виникла заборгованість в заявленій сумі, яку і прохає стягнути з відповідача та судові витрати
Справа знаходилася в Лебединському районному суду Сумської області.
Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 06.08.2020 року справу було передано на розгляд до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за підсудністю.
18 серпня 2020 року відкрито спрощене провадження та справа призначена досудового розгляду на 10.09.2020 року о 08.45 год.
У судовому засіданні представник позивача Державного агентства рибного господарства України в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Сумській області Петров А.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 09.08.2019 року ОСОБА_2 , о 15.00 год., знаходячись на ставку «Вишеньки», неподалік с. Малий Вистороп Лебединського раойну Сумської області,,здійснював незаконний вилов раків в кількості 389 штук, загальною вагою 5,2 кг., забороненим знаряддям лову із сіткоснастевого матеріалу, сітко - ловушкою, чим порушив п. 3.15, та п 4.5 Правил любительського та спортивного рибальства.
Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 16.09.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Стягнено із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 384,20грн (а.с. 4).
Відповідно до положень ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.
Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562, забороняється лов водних живих ресурсів із застосування вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.
Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року №1209.
Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст.1166ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За приписами ч. ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Факт вчинення грубого порушення правил рибальства відповідачем доведений постановою суду від 16.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили 27.09.2019 року і є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Отже, завдання ОСОБА_2 шкоди рибному господарству України у розмірі 9919,50 грн. 19 квітня 2019 року підтверджено постановою Лебединського районного суду Сумської області і від 16.09.2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП України, яка набрало законної сили.
Згідно розрахунку збитки, що заподіяні відповідачем незаконним виловом раків, становлять 9919,50 грн. Розрахунок здійснено на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року №1209 (а. с. 5).
Вказаний розрахунок відповідачем не спростований.
Доказів, що збитки в сумі 9919,50 грн сплачені ним добровільно, відповідачем суду не надано.
Отже, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути збитки в сумі 9919,50 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду, необхідно стягнути із відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-13, 19, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 279, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Державного агентства рибного господарства України в особі управління державного агентства рибного господарства у Сумській області 2102 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко