Справа № 685/735/20
Провадження № 2/685/174/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 03.03.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №HMTWGI (далі кредитний договір), згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 300000 грн. зі сплатою 15 % річних, строком до 03.11.2029 року. Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 щомісяця повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії та інших витрат згідно договору. У разі порушення зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 обов`язку по поверненню кредиту не виконує, у зв`язку з чим станом на 28.02.2020 року заборгованість за кредитом становить 3011068,78 грн, яка складається з: 449799,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2561269,46 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, тому кредитодавець може вимагати від боржника будь-яку частину заборгованості, таким чином заборгованість до стягнення становить 449799,32 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором 03.03.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором за невиконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п.5 договору поруки позивачем направлено відповідачам письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до п.6 договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання зазначені у вимозі протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Оскільки зобов`язання за кредитним договором відповідачами не виконано, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №HMTWGI від 03.03.2008 року у розмірі 449799,32 грн. (заборгованість по відсоткам за користування кредитом) та судовий збір у розмірі 6746,99 грн.

Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності представника позивача.

Представник відповідачів в судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та заяву , в якій позов не визнає, просить застосувати строк позовної давності з тих підстав, що 25.01.2013 року позивач пред?явив вимогу до відповідачів про дострокове повернення кредиту, процентів, штрафів за кредитним договором від 03.03.2008 року. Вважає, що позивач, звернувшись до суду з позовом 03.06.2020 року, пропустив строк позовної давності, оскільки пред?явивши вимогу про дострокове погашення за кредитом , сплату процентів за його користування та пені, кредитор, відповідно до ч.2 ст 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов?язання і зобов?язаний пред?явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом 6 місяців від дати порушення боржником строку. У зв?язку із пропуску строку позовної давності просив у позові відмовити.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк.

Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банком «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №HMTWGI, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 300000 грн. строком погашення не пізніше 03.11.2029 року на придбання у власність окремого житлового будинку з метою постійного проживання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки за рішенням Теофіпольської селищної ради 27 від 17.01.2007, розташованої за тією ж адресою. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позичальник, ОСОБА_1 , зобов`язався належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки визначені договором. Відповідно до п.2.4 кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно до 3 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення кредитного договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки ануїтентними платежами в сумі не менше 3951,614 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № НОМЕР_1 відкритий у кредитора. Відповідно до п.3.1 кредитного договору виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором забезпечується: іпотекою нерухомого майна житлового призначення,розташованого за адресою АДРЕСА_1 , визначеного в іпотечному договорі; договором поруки №HMTWGI від 03.03.2008 року, укладений з ОСОБА_2 . При порушення зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 сплачує Кредитору відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від зазначеного в п.п1.1, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом, які мають сплачуватися позичальником щомісяця (п.6.2 кредитного договору). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість станом на 28.02.2020 року становить 449799,32 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до п.2 договору поруки від 03.03.2008 року поручитель ( ОСОБА_2 ) відповідає перед кредитором за невиконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник ( ОСОБА_1 ), включаючи сплату кредиту, відсотків, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором про іпотечний кредит №HMTWGI від 03.03.2008 року у сумі 964939 грн 56 коп (дев`ятсот шістдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять грн 56 коп), у тім числі: 299010 грн. 40 коп (двісті дев`яносто дев`ять тисяч десять грн 40 коп) - заборгованість за кредитом, 364203 грн 11 коп (триста шістдесят чотири тисячі двісті три грн 11 коп) - заборгованість по процентах за користування кредитом, 240626 грн 05 коп (двісті сорок тисяч шістсот двадцять шість грн 05 коп) - пеня за порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором, 61100 грн (шістдесят одна тисяча сто грн) - штраф відповідно до п. 6.6 кредитного договору, звернено стягнення на предмет іпотеки - будинок загальною площею 124,20 кв. м, житловою площею 79,30 кв. м, який розташований по АДРЕСА_1 і належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 05 червня 1996 року, виданого Теофіпольською селищною радою народних депутатів та встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Постановою Верховного суду від 1 серпня 2018 року вказане рішення залишено без змін.

Відповідно до правової позиції ВС по справі N 310/11534/13-ц від 04.07.2018, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пені припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що після звернення до суду з позовом до відповідача про дострокове погашення всієї заборгованості шляхом стягнення на предмет іпотеки кредитний договір №HMTWGI від 03.03.2008 року припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків та пені за кредитним договором.

Крім того, пред?явивши вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, стягнення процентів за його користування та пені, позивач, відповідно до ч.2 ст 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов?язання, тому строк позовної давності слід рахувати з часу прийняття рішення суду про стягнення заборгованості, тобто з 16 грудня 2016 року.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що договір №HMTWGI від 03.03.2008 року не містить умов про встановлення строку позовної давності, а відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, станом на 21 травня.2020 року ( день звернення до суду) строк позовної давності закінчився.

Відповідно до ч.3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, підставою для відмови у позові.

На підставі викладено, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 257, 267, 525,526,530,611, 1050, 1054 ЦК України, ст.12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

в задоволення позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий