Справа № 548/955/20
Провадження №2/548/399/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2020 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Мотивує позов тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що в 2008 році здійснила реконструкцію даної квартири, але рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області №52520169 від 04.06.2020 року їй відмовлено в реєстрації права власності реконструйованої квартири.

В зв`язку з вищевказаним позивач прохає визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чубенко Ж.А. в судове засідання не зявилася, в позовній заяві прохала розглянути справу за їх з позивачем відсутності.

Представник відповідача Хорольської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи, але надав суду заяву в якій прохав справу розглядати без його участі та вказав, що не заперечує проти задоволення позову.

Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що згідно Договору купівлі-продажу від 30 січня 2007 року, зареєстровано в реєстрі за № 213, позивач ОСОБА_2 купила нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та в цілому складалася з однокімнатної квартири загальною площею 34,0 кв. м., жилою площею 19,5 кв. м.

У 2008 році позивачем здійснила прибудову до квартири та внутрішнє перепланування, не пов`язане з втручанням у несучі конструкції. Внаслідок цього загальна площа квартири збільшилася на 17 кв.м (була 34,0 кв.м стала 51,0 кв.м); житлова площа збільшилася на 10,2 кв.м (була 19,5 кв.м стала 29,7 кв.м); збільшилася кількість жилих кімнат (була одна стало дві).

Перед початком реконструкції квартири позивач отримала від органу місцевого самоврядування дозвіл на проведення добудови, що доводиться копією виписки з рішення виконкому Хорольської міської ради від 20 лютого 2008 року № 68 та копією дозволу на проведення робіт від 11 березня 2008 року № 16 та погодила проведення добудови із сусідами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , - що доводиться копією відповідної заяви сусідів.

Згідно Технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 виготовленого станом на 17 вересня 2019 року загальна площа квартири складає 51,0 кв.м, житлова 29,7 кв.м, кількість жилих кімнат 2 (дві).

Відповідно до Інформаційної довідки інженера з інвентаризації нерухомого майна фізичної особи підприємця ОСОБА_7 від 26 вересня 2019 року квартира АДРЕСА_1 МБТІ в книзі № 13, реєстровий номер 2600, за ОСОБА_8 . Згідно технічної характеристики: квартира 2-кімнатна, прибудова 2008 року, загальна площа квартири 51,0 кв.м, житлова 29,7 кв.м. Кількість житлових кімнат, загальна та житлова площа квартири змінилися внаслідок проведення самовільної прибудови до квартири та внутрішнього переобладнання, не пов`язаного з втручанням у несучі конструкції. Загальна площа була 34,0 кв.м стала 51,0 кв.м; житлова площа була 19,5 кв.м стала 29,7 кв.м; кількість житлових кімнат була 1 стала 2.

Для реєстрації права власності на реконструйовану квартиру позивач звернулася до державного реєстратора Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області.

У проведенні реєстраційних дій позивачу було відмовлено рішенням державного реєстратора Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченка С.А. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 04 червня 2020 року № 52520169 з підстав не подання документів, які б давали змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76.

Згідно з пунктом 1.4.1 Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.ст. 316; 317; 318; 319; 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним.

У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи.

Статтею 328 цього Кодексу визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, з огляду на наведене, а саме факт того, що позивач збудував гараж на відведеній земельній ділянці, спірна будівля збудована у відповідності до Державних будівельних норм і правил і придатна до експлуатації, що підтверджується технічним паспортом на квартиру у будинку квартирного типу та звітом про її незалежну оцінку, беручи до уваги неможливість оформлення прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 316, 317, 318, 319, 321, 325, 328, 331, 392 ЦК України, ст. ст. ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 51,0 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 13.07.2020 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна