Справа № 1813/2621/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Сидоренка Р.В.,

за участю

секретаря - Шаміладзе В.В.,

представника боржника, адвоката - Єфіменко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка заяву Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,

Встановив:

18.06.2020 року від Банку надійшла заява про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в якому просить видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Охтирського міськрайонного суду від 23.07.2012 р. №1813/2621/2012 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк заборгованість по кредитному договору № 0 від 20.08.2007 року в сумі 135482 (сто тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 44 копійок, з яких 127855,98 грн., - заборгованість за простроченим кредитом, 6849,93 грн., - заборгованість по прострочених процентах за користування кредитом, 142,54 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 133,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом, 500 грн., - штраф за порушення зобов`язань встановлених кредитним договором.

Вимоги мотивують тим, що 12.12.2012 р. судом було видано виконавчий лист по зазначеній справі. Банк уклав договір із ТОВ «Юридична фірма «ДельтаМ»» про надання йому послуг із сприяння у погашенні заборгованості Боржників перед ним, у тому числі й за вказаним вище кредитним договором. Вказаний виконавчий лист було надіслано до Охтирського ВДВС та 19.05.2016 року було відкрите виконавче провадження по ньому. Згідно відповіді Охтирського ВДВС на запит Банку щодо ходу виконавчого провадження від 11.02.2020 з`ясовано, що вказане виконавче провадження за №АСВП 51148238 з примусового виконання виконавчого листа №1813/2621/2012 від 12.12.2012 р. перебувало на виконанні. Проте, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 04.10.2016 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Однак оригінал вказаного виконавчого документа разом із відповідною постановою до Банку не надходив. Таким чином, зазначені документи були втрачені при пересиланні їх поштою. Це потягло за собою пропуск строків для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Від Банку надійшла заява про проведення судового розгляду без участі представника з проханням повністю задовольнити вказані у заяв вимоги.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи.

Його представник, адвокат Єфіменко Л.І. у судовому засіданні заперечила проти задоволення вимог Банку з підстав викладених у відзиві від 17.08.2020. Зокрема зазначила про те, що із наданої банком копії виконавчого листа №1813/2621/2012 від 12.12.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк заборгованості по кредитному договору № 0 від 20.08.2007 року в сумі 135482 (сто тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 44 копійок, з яких 127855,98 грн., - заборгованість за простроченим кредитом, 6849,93 грн., - заборгованість по прострочених процентах за користування кредитом, 142,54 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 133,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом, 500 грн., - штраф за порушення зобов`язань встановлених кредитним договором, чітко проглядається відмітка державного виконавця про його повернення стягувачу 04.10.2016 року. Це дає підстави як їй, так і, на її думку, й суду поставити під сумнів твердження стягувача про втрату виконавчого листа при пересиланні поштою. Банк знав або повинен був цікавитись і знати про хід виконавчого провадження. Строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання був пропущений з вини самого стягувача, який поклався на юридичну фірму, що супроводжувала хід виконання судового рішення. Наразі банк має право захистити свої інтереси шляхом пред`явлення претензій вказаній юридичній фірмі згідно наявних між ними договірних зобов`язань.

Представники Охтирського МВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції в Сумській області в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, однак їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.07.2012 р. №1813/2621/2012 серед іншого стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк заборгованість по кредитному договору № 0 від 20.08.2007 року в сумі 135482 (сто тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 44 копійок, з яких 127855,98 грн., - заборгованість за простроченим кредитом, 6849,93 грн., - заборгованість по прострочених процентах за користування кредитом, 142,54 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 133,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом, 500 грн., - штраф за порушення зобов`язань встановлених кредитним договором.

12.12.2012 р. судом було видано виконавчий лист по зазначеній справі.

Згідно листа Охтирського МВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції в Сумській області вказане виконавче провадження за №АСВП 51148238 з примусового виконання виконавчого листа №1813/2621/2012 від 12.12.2012 р. перебувало на виконанні у зазначеній установі. Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 04.10.2016 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та направлено останньому. В подальшому виконавчий лист на виконання до установи не повертався.

Судом також з`ясовано, що наразі вказане виконавче провадження знищене і дослідити його у судовому засіданні немає можливості.

Із наданої суду Банком ксерокопії вказаного виконавчого листа встановлено, що у ньому мається відмітка державного виконавця про його повернення стягувачу 04.10.2016 року.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин і характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Із зазначеного випливає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду за яких обставин виконавчий лист був втрачений, подавши довідки органів зв`язку або державного виконавця.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Оскільки строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.

Отже, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа суду необхідно встановити чи звернувся заявник про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання, у разі пропуску такого строку чи звертався заявник із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання одночасно із заявою про видачу дубліката.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З огляду на викладене у разі втрати виконавчого листа його дублікат міг бути виданий судом до 04 жовтня 2019 повернення року (із часу винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу).

До суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа Банк звернувся лише 18.06.2020 р., тобто поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Щодо заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання більше ніж через 4 роки після прийняття рішення державним виконавцем про повернення виконавчого документа стягувачу, протягом цього часу банк не реалізовував свої процесуальні права, передбачені ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, не з`ясував причини його тривалого не виконання.

Відомостей стосовно пред`явлення виконавчого документа до виконання, вирішення питання щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення суду, а також про повернення виконавчого документу стягувачу суду не надано.

Заявник не зазначив жодної поважної причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та не надала доказів на її підтвердження.

Суд погоджується із доводами представника боржника про обґрунтовані сумніви у неотриманні банком постанови державного виконавця та оригіналу виконавчого листа, оскільки у наданій суду світлокопії з оригіналу мається відмітка про його повернення від 04.10.2016. У випадку втрати зазначеного листа на пошті банк не мав би до доступу до нього із наявним записом такого змісту. Доказів отримання світлокопії якимось іншим шляхом банком суду не надано. Та обставина, що Банк уклав угоду із юридичною фірмою на супроводження ходу виконання судового рішення і можливе неналежне виконання взятих на себе зобов`язань останньою не може слугувати поважною причиною для поновлення пропущеного строку.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Хоча у вказаному рішенні суду питання стосується судового провадження, разом з тим, суд вважає, що це прямо стосується також стадій виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження, в розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

Поновлення процесуального строку, пропущеного у зв`язку зі спливом тривалого періоду, та за підстав, які не можуть бути визнані переконливими, свідчитиме про порушення судом принципу юридичної визначеності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа, а також для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 260, 433, п. 17.4 Розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі № 1813/2621/2012 від 12.12.2012 про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»заборгованості за кредитним договором №0 від 20.08.2007 року в сумі 135482,44 грн., боржник ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко