441/908/20 2/441/523/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е )

12.08.2020 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Лихоносової Д.В.

розглянувши відкрито у залі судового засідання у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 02.06.2020р. звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 16.11.2016р. уклали з відповідачем шлюб, дітей не мають, останній період спільного проживання часто сварились, конфліктували, зараз сімейні стосунки припинили, проживають окремо, просила розірвати шлюб.

16.07.2020р. позивачка подала заяву про підтримання позову, мотивуючи в т.ч. тим, що вона вагітна, батьком виношуваної дитини є інший чоловік. На підтвердження вагітності подала медичну довідку про тривалість вагітності - 30 тижнів, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 14-16).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с. 20, 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач, будучи належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, суд приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить думки про задоволення позову.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Із змісту позову та свідоцтва про шлюб (а.с. 2-3, 6) убачається, що сторони в шлюбі з 16.11.2016р., дітей не мають, близько одного року спільно не проживають та не підтримують подружніх стосунків.

Із заяви позивачки ОСОБА_1 до суду від 16.07.2020р. (а.с. 14) убачається, що вона у шлюбних стосунках з іншим чоловіком, вагітна 30 тижнів.

Відповідач ОСОБА_2 на виклики до суду не реагує, що з урахуванням вищенаведеного, суд розцінює як його небажання до налагодження сімейних стосунків із позивачкою.

Ураховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_3 , що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що примушування позивачки до збереження шлюбу порушуватиме її права, суд задоволює позов.

Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивачки 840 грн. 80 коп. судових витрат (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112 СК України, суд -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований 16.11.2016р. Тячівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській обл., актовий запис № 245 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судових витрат.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: П.Ф. Українець