УХВАЛА

/ про залишення позовної заяви без руху /

13 серпня 2020 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Жовноватюк В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпозика» про визнання кредитного договору недійсним та визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом іменованим «про захист прав споживача», у якому просить суд :

-Визнати недійсним Договір кредитної лінії № UP0453274 від 04.03.2020 , укладений між ТОВ «Укрпозика» та позивачем ОСОБА_1 ;

-Визнати дії ТОВ «Укрпозика» щодо укладення вищезазначеного договору нечесною підприємницькою діяльністю

-Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів».

Позовна заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Так, відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який, відповідно до п.п. 4, 5, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повинна містити в собі: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобовязальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та грунтується на законі.

Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, звертаючись до суду з позовом до відповідача ТОВ «Укрпозика» про визнання кредитного договору недійсним та визнання дій відповідача протиправними, позивач посилається на те, що після відвідування веб-сайту ТОВ «Укрпозика» «з цікавості» ним було з`ясовано про наявність у нього заборгованості за кредитним договором №UP0453274 перед ТОВ «Укрпозика». При цьому, зазначає, що сторони не досягли узгодження істотних умов кредитного договору та взагалі не укладали його. Стверджує, що його підпис у договорі відсутній.

Таким чином, позивачу слід визначитися з його вимогами в частині того чи вважає він вищевказаний договір недійсним чи неукладеним. Якщо позовні вимоги спрямовані на визнання правочину недійсним, то позивачу слід вказати яку саме правову підставу недійності правочину він просить застосувати. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлені статтями 215, 216 ЦК України.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з`ясувати предмет спору та межі доказування.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що ним не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру. Так, позивач зазначає, що відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» , споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. В той же час, позивач не зазначає, які саме норми Закону України «Про захист прав споживачів» було порушено відповідачем . Зі змісту позовної заяви взагалі не зрозуміло чи вважає позивач себе споживачем кредитних послуг.

Суд роз`яснює позивачу, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб , що станом на 01.01.2020 становить 840,80 грн. (п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» в редакції від 27.02.2020)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Стрельнікова Михайла Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпозика» про визнання кредитного договору недійсним та визнання дій протиправними,- залишити без руху, надавши строк на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Жовноватюк