Провадження № 2/537/418/2020
Справа № 537/523/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2020 р.Крюківський районний суд міста КременчукаПолтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Костюкевич Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в залі Крюківського районного суду міста Кременчука в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука із позовною заявою, згідно якої просив суд ухвалити рішення, яким визнати автомобіль марки BMW, модель730, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ - легковий седан, об`єм двигуна 2997 куб. см, бензин/газ, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок компенсації 1/2частки автомобіля, що становить половину ринкової вартості автомобіля, а саме в розмірі 39 866,13 грн.

В позовній заяві позивач вказує, що 31 жовтня 2015 року він, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклав шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що він, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем 04 лютого 2016 року разом придбали за їхні спільні грошові кошти та зареєстрували в сервісному центрі МВС України спірний автомобіль марки BMW, модель 730, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ - легковий седан, реєстраційний державний № НОМЕР_2 .

Куплений автомобіль був зареєстрований на ім`я відповідача - ОСОБА_3 .

В подальшому одруження з відповідачем виявилося невдалим.

20 вересня 2019 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Після розірвання шлюбу питання щодо поділу спільно нажитого майна колишнє подружжя не вирішували.

В січні 2020 року позивачу стало відомо, щоспільний автомобіль відповідачка продала.

Звернувшись до відповідача з вимогою про повернення позивачу половини грошових коштів за проданий автомобіль, відповідач запропонувала йому лише 15 000 грн. З такою сумою коштів він не погодився, так як вважає, що спірний автомобіль коштує набагато більше.

Таким чином, згоди щодо поділу автомобіля, який є неподільним майном, ними не досягнуто. Відповідач категорично заперечує проти стягнення з неї грошової компенсації за його частку в порядку поділу майна подружжя, вказуючи на те що, автомобіль був її особистим майном, а ОСОБА_2 не приймав участі в його придбанні.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Матяш О.О. підтримав зміненні позовні вимоги, прохав суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2005 року.

20 вересня 2019 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

За час перебування у шлюбі позивач з відповідачем придбали спірний автомобіль марки BMW, модель 730, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ - легковий седан, реєстраційний державний № НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 .

Відповідач в свою чергу не заперечує обставину придбання спірного автомобіля в період перебування у шлюбі з позивачем, але зазначає, що автомобіль був її особистим майном, а ОСОБА_2 не приймав участі в його придбанні.

Відповідно до висновку експерта № 58 автотоварозначого дослідження складеного 14.05.2020 року, вартість спірного автомобіля марки BMW, модель 730, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ - легковий седан, об`єм двигуна 2997 куб. см, бензин/газ, складає 79 732,27 грн.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їхпереконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПУ України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

При поділі майна суд виходить із того, якщо між подружжям нe досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо цеможливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Статтями 70,71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщоінше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 372 ЦК України, у разіподілу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разіподілу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічна норма права закріплена і в ст. 372 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разіподілу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно з ч. 1ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч. 1ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 21.12.2007 № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СКтаст. 372 ЦК. Вартість майна, щопідлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення ч. 4,5ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбаченихст. 365 ЦК, за умов звернення подружжя ( одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Верховний Суд (КЦС) у справі № 755/20923/14-ц від 03 травня 2018року зазначив, що при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач ОСОБА_3 жодним належним доказом не довела, що спірний автомобільмарки BMW, модель 730, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ - легковий седан, об`єм двигуна 2997 куб. см був придбаний нею за особисті кошти і презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу нею не було спростовано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є правомірними та підлягають задоволенню щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , автомобіль марки BMW, модель 730, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ - легковий седан, об`єм двигуна 2997 куб. см.В порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 39 866,13 грн. (тридцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят шість грн. 13 коп.), що становить Ѕ частини грошової компенсації вартості спільного майна подружжя - автомобіля марки BMW, модель 730, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ - легковий седан, об`єм двигуна 2997 куб. см.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.60,69,70,71СК України, ст.ст.4,7,10,13,81,89,133,141,223,263-266 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя- задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , автомобіль марки BMW, модель 730, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ - легковий седан, об`єм двигуна 2997 куб. см.

В порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_3 , (інд. № НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 , (інд. № НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 39 866,13 грн. (тридцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят шість грн. 13 коп.), що становить Ѕ частини грошової компенсації вартості спільного майна подружжя - автомобіля марки BMW, модель 730, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ - легковий седан, об`єм двигуна 2997 куб. см.

Стягнути з ОСОБА_3 , (інд № НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 , (інд № НОМЕР_4 ), понесені нею судові витрати в сумі 840,80 (вісімсот сорок грн. вісімдесят коп.) грн. судового збору, 1000 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження від 14.05.2020 року та 7000 (сім тисяч) грн. за послуги з надання правової допомоги адвокатом.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час його проголошення мають право оскаржити його протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Маханьков О.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.09.2020року.