КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9633/2020 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі: Гаврюшенко К.О.

розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення грошових коштів

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, у жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року відкрито провадження у цій справі.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 1 024 555, 56 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат суму судового збору у розмірі 6 090, 00 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 - задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 серпня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та призначено підготовче засідання на 31 серпня 2018 року.

З наявної в матеріалах довідки вбачається, що сторони по справі в судове засідання, яке було призначено на 31 серпня 2018 року не з'явились (а.с. 177), а тому розгляд справи було відкладено на 26 квітня 2019 року (а.с. 179-180).

З наявної в матеріалах довідки вбачається, що сторони по справі в судове засідання, яке було призначено на 26 квітня 2019 року, не з`явились (а.с. 183).

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що позивач без поважних причин повторно не з`явився у судове засідання, не повідомив про причини неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статі 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною 5 статі 223 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 8 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив адресу: АДРЕСА_1 . Судова кореспонденція та повістки про виклик позивача у судове засідання надсилались за вказаною адресою.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що повідомлення про призначення розгляду справи на 26 квітня 2019 року була вручена ОСОБА_4 (а.с. 182).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що вказана вище судова повістка вручена невідомій скаржнику особі, оскільки серед членів сім`ї позивача немає і не було осіб з прізвищем та ініціалами ОСОБА_4 .

Ще одним доказом про невручення позивачу повістки про його виклик до суду на 26 квітня 2019 року, скаржник зазначає те, що він перебував на лікуванні з 22 вересня 2018 року по травень 2019 року, через вогнестрільне поранення від бандитського нападу. На підтвердження зазначеного, ОСОБА_1 до апеляційної скарги долучив копії листків непрацездатності № 451396 серія АДХ №451666, №039573 та копію довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серія АВ №0985953.

За таких обставин, а саме не отримання позивачем судової повістки, суд першої інстанції мав вирішити питання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неявкою позивача, відповідно до вимог статті 223 ЦПК України.

Таким чином, судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення неправильної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до частини 1 статі 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 25 вересня 2020 року.

Головуючий: Судді: