ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Харків

Справа № 641/1356/20

Провадження № 22-ц/818/4128/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнябез повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

за апеляційною скаргою адвоката Радченко Марини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 2 червня 2020 року, ухваленого суддею Колодяжною І.М.,

в с т а н о в и в :

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працює підприємцем за кордоном, має нерегулярний, мінливий дохід, отримує високу заробітну плату на рівні 5 000 дол. США на місяць. У добровільному порядку матеріально піклуватися про сина не бажає.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 2 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 000 грн щомісяця, починаючи з 20 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, або зміни матеріального становища сторін. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн 80 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. Визначений розмір аліментів відповідатиме обов`язку батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання з урахуванням життєвих потреб дитини і матеріального стану відповідача.

В апеляційній скарзі адвокат Радченко М. В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_4 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 -Ям держави Ізраїль. Дитина була залишена та утримується на території України поза волею батька, з власної ініціативи позивача. Судовий розгляд за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення незаконно утримуваної дитини до місця постійного проживання та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір`ю триває. Відповідач здійснює матеріальне піклування про свого сина, шляхом перерахування коштів своїй матері, ОСОБА_5 , яка приїжджає до онука та купує усе необхідне задля утримання дитини. Стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 7 000 грн на дитину, суд першої інстанції не навів доводів в обґрунтування своїх висновків про можливість відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, а також не звернув уваги, що відповідних доказів на підтвердження зазначених обставин позивач суду не надала.

ОСОБА_1 до апеляційного суду надано відзив, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відзив мотивований тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не спростовує фактичних обставин, що були встановлені під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 5 грудня 2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Відповідно до довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Згідно з роз`ясненнями про підстави відмови у реєстрації місця проживання, наданими Управлінням реєстрації місця проживання та Департаментом реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради від 21.11.2019 року - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, не зареєстрований за місцем проживання позивача, оскільки відсутня письмова згода другого з батьків (а.с. 15).

Матеріали справи містять звіт про доходи та витрати ОСОБА_2 , за даними якого чистий прибуток відповдача за період з 01.01.2019 року до 31.08.2019 року становить 176 419 ізраїльських шекелів. Звіт перекладено українською мовою з мови «іврит» та складено за даними довідки з податкової служби (а.с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції була допитана в якості свідка мати відповідача, ОСОБА_5 , яка надала пояснення, що відповідач ОСОБА_2 перераховує щомісячно грошові кошти на утримання дитини.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказуючи, що дитина зареєстрована та проживає в ОСОБА_6 , ОСОБА_2 не заперечує того, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю, та місце проживання дитини остаточно судом не визначено.

Доводи відповідача про витрати на свою дитину, про переказ коштів на утримання дитини не підтверджені жодним доказом, тому не можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надала доказів в обґрунтування можливості сплати відповідачем аліментів у зазначеній сумі є необгрунтованими, оскільки позивачем надано докази отримання прибутку відповідача, натомість відповідач, який був учасником розгляду справи в суді першої інстанції через свого представника, не спростував надані позивачем докази та не надав доказів на підтвердження своїх доводів, що є його процесуальним обов`язком.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів про свої доходи, які б спростовували дані, які містяться у звіті про прибуток відповідача, наданий позивачем, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстнації щодо визначеного розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Радченко Марини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 2 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями. В силу п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова