Провадження №2/359/1687/2020
Справа №359/1940/20
УХВАЛА

Іменем України

11 серпня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути йому правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , а також визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, які вона містила.

За змістом ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалу судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 березня 2020 року ОСОБА_1 отримав 26 березня 2020 року, про що свідчить власноручно написана розписка про отримання копії ухвали.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

Згідно п.3 розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений 185 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17 липня 2020 року, п.2 Прикінцевих положень ЦПК України було викладено в новій редакції.

Зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Встановлено, що 20-денний строк на вчинення відповідної процесуальної дії закінчився 06 серпня 2020 року.

Незважаючи на це, станом на 11 серпня 2020 року позивач недоліки, поданої ним позовної заяви, не усунув: не сплатив судовий збір у розмірі, визначений ухвалою про залишення позовної заяви без руху, та не приєднав копії позовної заяви з додатками для вручення відповідачам.

Натомість, 31 березня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про звільнення його від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування якого вказав, що проживає один, має ряд хвороб, єдиним джерелом його доходу є пенсія, розмір якої є недостатнім для проживання, а також просив врахувати його вік.

У відповідності до вимог ч.3 ст.136 ЦПК України, а також ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, а також звільнити від сплати судового збору за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок з доведення тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч цьому, ОСОБА_1 не надав до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, що перешкоджає йому сплатити судовий збір у зазначеному вище розмірі.

Тому, підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про відстрочення чи звільнення від сплати судового збору відсутні.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що позивачем не виконані вимоги, викладені в ухвалі судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 березня 2020 року, та з клопотанням про продовження процесуального строку на усунення недоліків пред`явленого позову не звертався, тому позовна заява підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Керуючись п.1 ч.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», ч.1 та ч.6 ст.81, ч.3 ст.185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський