справа № 489/4333/20
провадження №2/489/2379/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

18 вересня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з матеріалами за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя,

встановив:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт наявності шлюбних відносин між ним та відповідачем; визнати спільною сумісною власністю сторін квартиру АДРЕСА_1 , та легковий автомобіль марки BMW 320, 1999 року випуску, жовтого кольору, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ; визначити частки у праві спільної сумісної власності на вказане майно по 1/2 частці за кожним; поділити спільне сумісне майно подружжя, виділивши відповідачу вищевказані квартиру та транспортний засіб, а позивачу компенсацію за 1/2 частину вказаного майна у розмірі 303369,50 грн., яку стягнути з відповідача на його користь.

Одночасно з позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , та легковий автомобіль марки BMW 320, 1999 року випуску, жовтого кольору, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Свою заяву мотивував тим, що він звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя. Вважає на даний час існують ризики щодо відчуження майна третім особам без його згоди, оскільки шлюбні відносини між ним та відповідачем були фактичними, а титульним власником спірного майна є відповідач. З метою охорони своїх матеріально-правових інтересів та недопущення продажу, знищення, знецінення майна тощо відповідачем, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно.

Згідно частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя. Ціна позову становить 303369,50 грн. Позивач зазначає, що рухоме та нерухоме майно було придбано за спільні кошти подружжя, але право власності зареєстровано за відповідачем. З метою захисту своїх прав та недопущення відчуження майна відповідачем, його пошкодження, знищення чи переховування просить суд забезпечити позов, наклавши арешт на майно.

Так, позивач просить накласти арешт на квартиру, що належить відповідачу (право власності підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна) та на транспортний засіб, що зареєстрований за відповідачем.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а саме відчуження нерухомого та рухомого майна, що є предметом позову, його відчуження, зміни стану тощо, а зазначені підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, а обраний вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Керуючись статтями149, 150, 153 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на:

-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 29 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер запису про право власності: 20533629 від 23.05.2017).

-транспортний засіб марки BMW 320, 1999 року випуску, жовтого кольору, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Встановити, що заходи забезпечення позову ОСОБА_1 передбачені цією ухвалою, діють до розгляду справи по суті.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним органам для виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.09.2020.

Суддя І.В.Коваленко