Житомирський апеляційний суд
Справа №277/114/19 Головуючий у 1-й інст. Заполовський В. В.
Категорія 77 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 277/114/19 за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року за нововиявленими обставинами

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2020 року, постановлену під головуванням судді Заполовського В.В. в смт. Ємільчино,

в с т а н о в и в:

24 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року (справа № 277/189/17) у задоволенні його позову до Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено. Зазначене рішення залишено без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 21.06.2018 року.

28 грудня 2018 року при розгляді справи № 277/966/17, під час дослідження колективного договору Барашівської сільської ради на 2015-2017 роки, який представник відповідача надав суду, ним було встановлено нововиявлені обставини, які вказують на юридичні факти, які мають істотне значення та існували на час розгляду справи № 277/189/17, але не були і не могли бути відомими заявнику.

Вказаною нововиявленою обставиною, на думку заявника, є факт наявності в Барашівський сільській раді профспілки, що зобов`язувало відповідача перед звільненням позивача звернутись до профспілкової організації з відповідним поданням про його звільнення.

Оскільки цього зроблено не було і на момент розгляду справи про поновлення на роботі про існування профспілкової організації заявнику відомо не було, останній вважає, що є підстави для перегляду рішення суду у справі № 277/189/17 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги в сукупності зводяться до незгоди із висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні його заяви та аналізу обставин в цивільній справі № 277/189/17. Заявник, зокрема, зазначає, що суд неправильно оцінив надані ним документи і докази, які підтверджують наявність нововиявлених обставин надання завідомо неправдивих пояснень суду відповідачем, неправдивих та підроблених документів на основі яких суд виніс рішення, що переглядається. Суд першої інстанції неправильно оцінив докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеному в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та в апеляційній скарзі.

Представник Барашівської сільської ради до апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст. 372 ЦПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено суду жодних обставин, із наявністю яких закон пов`язує необхідність перегляду та скасування судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Із заяви вбачається, що ОСОБА_1 , як на нововиявлену для перегляду рішення суду обставину, посилається на існування у Барашівський сільській раді профспілки, що зобов`язувало відповідача перед його ( ОСОБА_1 ) звільненням звернутись до профспілкової організації з відповідним поданням про його звільнення.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (пункти 3, 4, 5, 6), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні заяви по суті дотримався наведених норм цивільного процесуального закону, які регулюють питання перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, давши належну правову оцінку доводам заявника та дійшов правильного висновку, що при розгляді цивільної справи про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 було відомо про існування профспілкової організації, членом якої він являвся, оскільки в даному судовому процесі предметом доказування, зокрема, був сам факт існування при Барашівській сільській раді профспілкового органу.

Отже, у сукупності із наведеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Поміж цього, Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.10.2020.

Головуючий Судді