Дата документу 22.09.2020 Справа № 310/2473/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 310/2473/20 Головуючий у 1 інстанції: Прінь І.П.
№ 22-ц/807/2188/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Волчанова І.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 в особі адвоката Працевитого Г.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2020р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Алекскредит», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції вважав, що провадження у цій справі було відкрито без додержання правил підсудності.

Так, свій висновок суд мотивував тим, що позивач пред`являючи позов до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області посилався на норми ч.12 ст.28 ЦПК України щодо визначення підсудності справи за вибором позивача.

Згідно із ч.12 ст.28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню можуть пред`являтися також за місцем виконання виконавчого напису.

Судом першої інстанції зазначено, що виконавчий напис виконується приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., на підтвердження чого позивачем додано до позовної заяви постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2020 року. Згідно із даною постановою виконання виконавчого напису здійснюється за адресою проживання боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Таким чином, як зазначив суд першої інстанції позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Алекскредит», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, прийнято судом до свого провадження з порушенням правил територіальної підсудності.

Такий висновок суду не базується на законі.

Передаючи справу на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з загальних положень про підсудність, за якими позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. ( ст. 27 ЦПК).

Також суд зазначив у оскаржуваній ухвалі про те, що статтею 28 ч. 12 ЦПК України визначено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Разом з тим, суд першої інстанції зробив безпідставний висновок про те, що місцем виконання виконавчого напису у даному випадку є місце роботи приватного виконавця, який може вчиняти дії на всій території України.

Та обставина, що приватний нотаріус може вчиняти виконавчі дії на всій території України не змінює визначення місця виконання судового рішення, зазначеного у законі.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) -сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положенням частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно вимог пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. (частина перша статті 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Тож за Законом «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Місце проживання або місце перебування фізичної особи, визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року На 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України».

Місцем проживання є адміністративно територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Реєстрацією місця проживання або місця перебування фізичної особи є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестись офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

При цьому, підтвердженням реєстрації місця проживання або місця перебування фізичної особи є довідка, яка видається органом реєстрації.

Місце роботи місце, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу та підприємство, установа, організація, фізична особа, фізична особа підприємець, виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. (КЗпП України)

Місцем знаходження майна є адреса, за якою знаходиться майно, належне боржнику.

Всі зазначені складові ( місце проживання, перебування боржника, його майно тощо знаходяться в м. Бердянську.

Апеляційним судом витребувана довідка про місце реєстрації позивача, з якої вбачається, що він зареєстрований в м. Бердянську за зазначеною ним адресою.

За таких обставин оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2020 року у цій справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2020 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков