справа № 489/3196/19
провадження №2-зз/489/30/20
УХВАЛА

22 вересня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства «Миколаївгаз» (далі АТ «Миколаївгаз») про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Миколаївгаз» про визнання незаконним та скасувати рішення про нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу,

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АТ «Миколаївгаз» в якій просив визнати незаконним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу від 01.03.2019 АТ «Миколаївгаз» про нарахування йому необлікованого об`єму природного газу у розмірі 82941,12 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.06.2019 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, заборонено відповідачу відключати та вчиняти будь-які дії з відключення від постачання природного газу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу.

У вересні 2020 року АТ «Миколаївгаз» звернулось до суду з клопотанням про скасування вищевказаних заходів забезпечення позову, яке ухвалою суду від 03.09.2020 призначено до розгляду.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що вважає забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом заборони здійснювати відключення газопостачання необґрунтованим, так як заборона відключати газопостачання жодним чином не впливає на виконання рішення по справі, адже позивачем заявлено вимогу про визнання незаконним та скасування рішення комісії. Крім цього, позивач жодним чином не підтвердив вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Також зазначив, що чинним законодавством передбачено перелік причин, за яких відповідач може здійснити заходи щодо припинення/обмеження газопостачання/розподілу природного газу і цей перелік не є вичерпним. В даному випадку АТ «Миколаївгаз» має право припинення/обмеження газопостачання/ розподілу природного газу в домоволодінні позивача за наявності несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ або ГРМ. При цьому, забезпечення даного позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії з відключення газопостачання в домоволодінні позивача без уточнення причини відключення може призвести до негативних наслідків у випадку наявності інших порушень, несправностей або аварійних ситуацій.

Представник позивача адвокат Гагашкіна Л.І. надала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні клопотання відповідача, виходячи з наступного. Постановляючи ухвалу про забезпечення позову у вказаний спосіб, суд фактично заборонив відповідачу відключати або вчиняти будь-які дії з відключення від постачання природного газу будинку позивача. Однак, останній всупереч ухвали суду від 18.06.2019, продовжив певні роботи, тобто відповідач фактично вийшов за межі інституту забезпечення позову, адже для можливості виконання в подальшому рішення суду необхідно зберегти становище сторін, яке існувало до моменту виникнення спірних правовідносин. В свою чергу, забезпечення позову не є фактичним вирішенням спору по суті і не порушує права відповідача щодо реалізації його прав у майбутньому, оскільки є лише тимчасовим обмеженням повноважень відповідача у взаємовідносинах із позивачем до вирішення спору по суті і мають на меті забезпечити виконання майбутнього рішення суду тільки лише у разі ухвалення судового рішення про задоволення позову. Крім того, жодного доказу на підтвердження необхідності скасування заходів забезпечення позову відповідачем не надано. Отже обставини, які можуть бути підставою для скасування заходів забезпечення позову, заявником не наведено, а доказів, які б підтверджували, що у межах спірних правовідносин підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення позову, відпали, суду не надано.

В судове засідання, призначене на 15.09.2020 на 12:45 годину, сторони не з`явилися, що не перешкоджає вирішенню клопотання відповідача по скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою суду.

Розглянувши клопотання відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вже зазначалося, ухвалою суду від 18.06.2019 заяву позивача про забезпечення позову було задоволено, та заборонено відповідачу відключати та вчиняти будь-які дії з відключення від постачання природного газу будинку позивача.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасування забезпечення позову може бути оскаржена.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших підстав відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосовування таких заходів.

У своєму клопотанні АТ «Миколаївгаз» вказало, що 27.06.2019 домоволодіння позивача було відключено від газопостачання шляхом опломбування ввідного газопроводу, а 01.09.2020 в його домоволодінні було виявлено несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом пошкодження пломби, що підтверджується актом на відключення газового обладнання від 27.06.2019 та актом про порушення №00004106 від 01.09.2020. Також відповідач зазначає, що випадки при виникненні яких оператор ГРМ має право припинити газопостачання містяться в пункті 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, серед яких є і несанкціонований відбір природного газу, проте заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду унеможливлюють відключення домоволодіння позивача від газопостачання, навіть у випадку порушення ним норм Кодексу ГРМ.

Таким чином, відключення домоволодіння позивача від газопостачання проведено 27.06.2019, тобто після постановлення ухвали суду від 18.06.2019, яка відповідно до положень статті 157 ЦПК України підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала про забезпечення позову відповідач в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Метою забезпечено позову було унеможливлення АТ «Миколаївгаз» відключити домоволодіння позивача від діючого газопроводу до вирішення справи, так як слідує з позовної заяви представники відповідача неодноразово намагалися відключити домоволодіння позивача від газопостачання, що порушило нормальні життєві потреби його сім`ї, яка має крім іншого неповнолітні дітей.

На теперішній час забезпечення позову своєї актуальності не втратило, оскільки спір між сторонами по суті залишається не вирішеним.

Враховуючи, що заявником не надано переконливих доказів на підтвердження необхідності скасуванні заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що АТ «Миколаївгаз» не позбавлене можливості здійснити відключення домоволодіння позивача від газопостачання в установленому законом порядку у випадках витоку газу чи інших несправностей або аварійних ситуацій, що перешкоджають нормальному газопостачанню, з подальшим негайним відновлення газопостачання після усунення таких несправностей або аварійних ситуацій.

Керуючись статтею 158, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Миколаївгаз» про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.06.2019.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22.09.2020.

Суддя І.В.Коваленко