КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 372/2641/19

провадження № 22-ц/824/11081/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач)

суддів - Мазурик О.Ф. Махлай Л.Д.

секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересовані особи - Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Відділ державної реєстрації актів цивільного сатану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року у складі судді Плахотнюк К.Г.

у справі за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Чередніченко Василь Павлович , заінтересовані особи: Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року представник ОСОБА_1 - Чередніченко В.П. звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту зміни імені « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » при внесенні відомостей про дитину до паспорту матері заявника, громадянки Австралії - ОСОБА_5 .

Зазначає, що факт зміни імені з «ОСОБА_1» на « ОСОБА_1 », що є відповідною інтерпретацією імені у перекладі з однієї мови на іншу, є необхідним для набуття заявником громадянства України за територіальним походженням.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 23 липня 2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та постановленою з неправильним встановленням обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що апелянт народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк під ім`ям ОСОБА_1 , про що здійснено відповідний запис до паспорту матері останнього.

У зв`язку з еміграцією родини заявника до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 отримано новий паспорт громадянина Австралії з аналогічним записом про дитину, проте під ім`ям « ОСОБА_1 », що є фактичною інтерпретацією імені «ОСОБА_1».

Представник заявника вважає, що у даному випадку спір про право відсутній, оскільки жодною заінтересованою особою не висловлено заперечення проти задоволення заяви про встановлення факту зміни імені.

Зазначає, що свідоцтво про народження, видане на ім`я « ОСОБА_1 » не може бути подане ОСОБА_1 при зверненні до уповноваженого органу для оформлення набуття громадянства, оскільки факт зміни імені « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » не має документального підтвердження.

Звертає увагу колегії суддів на порушення судом першої інстанції строків постановлення оскаржуваної ухвали про відмову у відкритті провадження.

Уважає, що дана заява може бути розглянута судом, оскільки відповідає ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Заінтересовані особи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотання про відкладенні розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Згідно положень частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності всіх учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив того, що існує спір між заявником та органом, який здійснює оформлення громадянства за територіальним походженням, тому дану справу не може бути розглянуто в порядку окремого провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що представник заявника ОСОБА_1 - адвоката Чередніченко В.П. просить встановити факт зміни імені « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », оскільки підтвердження зазначеного факту необхідне заявнику для набуття громадянства України за територіальним походженням.

Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Зміна прізвища та імені фізичними особами, які є громадянами України, дозволяється після досягнення ними 16-річного віку. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право за згодою батьків або одного з батьків, з ким вона проживає, чи піклувальника змінити своє прізвище та ім`я.

Заяву про зміну імені за затвердженою формою громадянин України, який постійно проживає за кордоном, подає до дипломатичного представництва або консульської установи України в країні перебування.

По батькові фізичної особи може бути змінено в разі зміни її батьком свого власного імені.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Реєстрація зміни імені провадиться у дипломатичному представництві чи консульській установі, де прийнято клопотання, після сплати консульського збору.

Заяву про зміну імені за затвердженою формою громадянин України, який постійно проживає за кордоном, подає до дипломатичного представництва або консульської установи України в країні перебування.

Розгляд клопотань про зміну імені провадиться лише при наявності в архівах відділів реєстрації актів цивільного стану актових записів про народження, шлюб, розірвання шлюбу (якщо заявник перебуває у шлюбі або розірвав шлюб), які через Міністерство закордонних справ України в обов`язковому порядку витребуються консулом та долучаються до справи.

Якщо вищезазначені актові записи втрачені, клопотання може бути розглянуто лише після їх поновлення в установленому порядку.

Після реєстрації зміни імені на першій сторінці паспортного документа громадянина України консул робить відмітку (проставляє штамп) про те, що паспорт у зв`язку зі зміною імені підлягає обміну протягом місячного строку.

Клопотання про зміну імені повинно бути розглянуто в тримісячний термін з дня подачі заявником клопотання. Перебіг терміну обчислюється з дня подання заявником клопотання до консульської установи або дипломатичного представництва України до дня отримання повідомлення консула про результати розгляду клопотання.

В окремих випадках з дозволу Міністерства закордонних справ України цей термін може бути продовжений до шести місяців. У разі потреби поновлення втраченого актового запису вказаний термін зупиняється.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво або консульська установа України на підставі документів про зміну імені та висновку територіального органу Національної поліції про можливість зміни імені готує висновок про надання дозволу на зміну імені або відмову в його наданні та надсилає заявникові (Порядок розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №915).

Отже, Порядком чітко визначено в який спосіб та на підставі яких документів здійснюється зміна імені.

Згідно з частиною 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що посвідчують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Таким чином, судом першої інстанції проаналізовано заяву та додані до неї додатки, на підставі чого дійдено правильного висновку, що між заявником та органом, який здійснює оформлення громадянства за територіальним походженням, існує спір про право, у зв`язку з чим заява про встановлення факту зміни імені не може бути розглянута судом в порядку окремого провадження.

Згідно частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, суд першої інстанції, діючи у межах визначених частиною четвертою статті 315 ЦПК України повноважень, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі з підстав існування спору про право.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись статтями 367,368, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено «22» вересня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай