Справа № 496/768/19
Провадження № 2/496/869/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до

відповідача: ОСОБА_2 , 1978 року народження, місце реєстрації: АДРЕСА_1 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ),

третя особа: Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області, місце знаходження: площа Партизан, 4, с.Нерубайське, Біляївський район, Одеська область,

вимоги позивача: про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

позивач та представник - повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явились, але представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

відповідач - повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явились,

представник третьої особи - повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності,-

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, який згодим уточнив, до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа: Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що протоколом спільного засідання адміністрації та профсоюзного комітету Одеської дистанції колії №266 від 07.02.2006 року позивачу було надано службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56.59 кв.м. на сім`ю у складі трьох чоловік: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_2 (відповідач), куди вони переїхали у лютому 2006 року. Ордер на вселення в службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56.59 кв.м. знаходиться у відповідача. 21.08.2007 року між Одеською залізницею (Залізниця) та Нерубайською сільською раде (Сільрада) було укладено договір про безкоштовну передачу з балансу Залізниці комунальну власність Сільради 5-ти поверхового 40-квартирного житлового будинку селищі Усатове Біляївського району Одеської області, в якому і зараз мешкає позивач. 27.08.2007 року актом приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність вищезазначений житловий будинок було передано в комунальну власність Нерубайській сільській раді. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 20.07.2011 року на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області. Від шлюбу у сторін є дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого позивач сплачує аліменти. Ще до припинення між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюбних відносин, відповідач ОСОБА_2 переїхала до АДРЕСА_2 разом з сином ОСОБА_3 , де і мешкає по теперішній час. Це підтверджується актами виробничого управління житлово-комунального господарства ст. Усатово Нерубайської сільської ради від 24.05.2012 року, від 25.01.2013 року, від 18.05.2013 року, від 06.02.2019 року. 27.02.2012 року Біляївським районним судом Одеської області між позивачем та відповідачем було затверджено мирову угоду про усунення перешкод, вселення в квартиру та визнання права на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якої ОСОБА_2 приймає участь у сплаті комунальних платежів за вищевказану квартиру шляхом сплати 50% від загальної суми комунальних платежів. В подальшому ОСОБА_2 відкрила окремий особовий рахунок на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 01.02.2019 року заборгованість за комунальні послуги ОСОБА_2 по особовому рахунку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 14 352,17 грн. У серпні 2017 року позивач створив нову сім`ю з ОСОБА_4 , з якою має спільну доньку - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до довідки Нерубайської сільської ради № 421 від 06.02.2019 року в квартирі АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані 4 чоловіка: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (відповідач, колишня дружина), ОСОБА_3 (син, 2009 року народження), ОСОБА_5 (дочка, 2017 року народження). Таким чином, відповідач будучи зареєстрованою в спірному жилому приміщенні та не маючи перешкод в користуванні ним, там не проживає понад шести місяців, своїх речей там не зберігає, комунальних платежів не сплачує, має заборгованість по особовому рахунку квартири, витрат по утриманню житлового приміщення не несе, дій, які б свідчили про намір і бажання зберегти за собою право користування спірним жилим приміщенням, не вчиняє на прохання позивача знятися з реєстраційного обліку не реагує. Також у відповідача є декілька об`єктів нерухомості, що належать їй на праві власності, відомості по яким внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з вище викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

3. Відповідач до суду відзив на позов не надала, але раніше в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги не визнає, комунальні платежі за адресою: АДРЕСА_1 не сплачує, так як там не проживає. Має власне житло в іншому місці та маючи конфлікт з позивачем не поверне йому ордер на житло.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

4. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

5. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, але раніше надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2019 року справа була передана судді Галич О.П.

7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 04.03.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання.

8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 08.07.2019 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у ОСОБА_2 ордер на вселення в службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (оригінал).

9. 13 січня 2020 року представником позивача до суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 передати ордер на вселення в службову двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на зберігання в матеріалах справи №496/768/19 або голові Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області Юрківському В.Л. до вирішення справи по суті. Однак Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 13.01.2020 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

10. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 17.04.2020 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду по суті на 28.08.2020 року.

11. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

12. Судом встановлено, що позивачу було надано службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на сім`ю у складі трьох чоловік: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_3 (син), та ОСОБА_2 (відповідач), куди вони переїхали у лютому 2006 року, що підтверджується копією виписки з протоколу №266 від 07.02.2006 року (а.с. 13).

13. 27.08.2007 року між Одеською залізницею (Залізниця) та Нерубайською сільською радою (Сільрада) було укладено договір про безкоштовну передачу з балансу Залізниці комунальну власність Сільради 5-ти поверхового 40-квартирного житлового будинку селищі Усатове Біляївського району Одеської області (а.с.14-15).

14. Згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 27.08.2007 року вищезазначений житловий будинок було передано в комунальну власність Нерубайській сільській раді (а.с.16-19).

15. Згідно заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20.07.2011 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 22-23)

16. Від вказаного шлюбу у сторін є дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

17. Факт відсутності відповідача за адресою: АДРЕСА_1 з 2009 року підтверджується актами виробничого управління житлово-комунального господарства ст.Усатово Нерубайської сільської ради від 24.05.2012 року, 25.01.2013 року, 18.05.2013 року, 06.02.2019 року (а.с. 28-31). Вказані обставини відповідачка не заперечувала у судовому засіданні.

18. Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було затверджено мирову угоду по цивільній справі про усунення перешкод, вселення в квартиру та визнання права на приватизацію квартири (а.с.25-26).

19. Згідно довідки виробничого управління житлово-комунального господарства ст.Усатово №16 від 06.02.2019 року, зазначено, заборгованість ОСОБА_2 по особовому рахунку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за комунальні послуги станом на 01.02.2019 року складає: квартплата - 2787,23 грн, опалення - 11564,94 грн., всього 14352,17 грн. (а.с.32).

20. Позивач створив нову сім`ю з ОСОБА_6 , з якою має спільну доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження (а.с.24).

21. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію), за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (син), ОСОБА_5 (донька) (а.с.12).

22. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.12.2019 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є власником нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_4 ; квартири АДРЕСА_5 ; квартири АДРЕСА_6 (а.с.75-76).

V. Оцінка Суду.

23. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

24. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

25. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

26. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав.

27. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

28. Як встановлено матеріалами справи, позивач є користувачем житлового будинку, в якому зареєстрована відповідач. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення затверджено Радою Міністрів Української PCP. Відповідно до ч.1 ст.63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

29 . Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно закону.

30. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).

31. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

32. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

33. Підстави для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

34. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

35. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

36. Таким чином згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

37. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

38. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

39. Відповідно до позовних вимог позивача та наданих письмових доказів, суд вважає доведеним, що відповідач з 2009 року не проживає в житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в житловому будинку за місцем реєстрації відповідачем суду не було подано.

40. У зв`язку з тим, що відповідач не проживає у вказаному житловому будинку, про що вона сама зазначила у судовому засіданні, та має на зберіганні оригінал ордеру на вселення в службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , тому вимога про зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал ордеру підлягає задоволенню.

41. Однак, при цьому суд зауважує, що зняття з реєстраційного обліку проводиться у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015р. №888-VIII, відповідно до положень якого з 04.04.2016 р., здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

42. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції №34 від 18.02.2019 руку (а.с. 1) позивачем було сплачено 768,40 грн. судового збору, згідно квитанції №10 від 26.12.2019 року сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що разом становить 1536,80 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 156 ЖК України, ст. ст. 13, 76-81, 89, 95, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , третя особа: Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Зобов`язати ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), повернути ОСОБА_1 оригінал ордеру на вселення в службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,59 кв.м.

4. Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536,80 грн.

5. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

6. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

7. Повний текст рішення складено 04 вересня 2020 року.

Суддя О.П. Галич