Справа 688/2287/20
№ 2/688/707/20
Рішення

Іменем України

17 вересня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюка О.Г.,

з участю секретаря Антонюк І.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області суду з даним позовом посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2005 року, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2020 року розірвано. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом із позивачем. 22 жовтня 2013 року сторони придбали квартиру АДРЕСА_1 . На даний час домовленості про поділ житлового будинку з прибудовами з відповідачем не досягнуто. Тому звернулася з позовом до суду про поділ спільної квартири подружжя, яка є об`єктом спільної сумісної власності з урахуванням інтересів трьох дітей, які проживають із нею та виділити їй у власність 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а відповідачу ОСОБА_2 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, також надав суду заяву про розгляд справи без його участі, яка засвідчена приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Селіверстовим В.О., позовні вимоги визнав в повному обсязі.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 25 листопада 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 05 серпня 2020 року розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Від спільного шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 31 липня 2006 року, серії НОМЕР_2 від 11 грудня 2006 року та серії НОМЕР_3 від 13 лютого 2019 року відповідно.

Під час шлюбу відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Сасюк М.В., зареєстровано в реєстрі за №883, ОСОБА_2 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаного договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 жовтня 2013 року було зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про склад сім`ї №1157 від 27 липня 2020 року, виданої Грицівською селищною радою Шепетівського району Хмельницької області, за адресою по АДРЕСА_2 , зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , 1983 року народження, ОСОБА_2 , 1983 року народження, ОСОБА_4 , 2006 року народження, ОСОБА_3 , 2005 року народження, ОСОБА_5 , 2019 року народження.

Згідно даних технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , квартира складається з кімнат житловою площею, 39,7 кв.м, у тому числі 1-ша кімната 14,7 кв.м, 2-га кімната 11,4 кв.м, 3-тя кімната 13,6 кв.м, кухні площею 10,6 кв.м, вбиральні 0,8 кв.м, ванної кімнати площею 2,7 кв.м, коридору 9,6 кв.м, балконом 0,9 кв.м та лоджією 1,7 кв.м.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Так, ч.1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК Українив встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбана сторонами квартира АДРЕСА_1 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач своєю заявою поданою до суду позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та здійснити поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на: 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

З врахуванням положень статті 141 ЦПК України судовий збір, сплачений при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 60, 65, 69, 70, 71 СК України, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 76, 82, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Здійснити поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 від 11 серпня 2009 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрований адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_6 від 01 листопада 2013 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позову до суду, в розмірі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: