У Х В А Л А
"04" лютого 2020 р.

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

за участю секретаря Поліщук О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Пилипенка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» про визнання дій протиправними, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом до ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» про визнання дій протиправними, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Позов мотивовано тим, що позивач працювала у відповідача на посаді вимірювача електрофізичних параметрів виробничого відділу.

Надалі на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2019 за №192 позивач прийнята на військову службу за контрактом та зарахована до списків особового складу й призначена на посаду курсанта, а також в той же день позивач уклала із Міністерством оборони України контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на три роки.

Згідно з наказом від 11.09.2019 позивача було звільнено з роботи на підставі пункту 3 статті 36 КЗпП України у зв`язку з прийняттям на військову службу. При цьому ОСОБА_2 вважає, що вона звільнена без законної підстави, оскільки на час винесення оскаржуваного наказу була чинною норма закону про те, що за працівниками, які проходять військову службу в особливий період, зберігається місце роботи та середній заробіток.

Ухвалою від 27.11.2019 позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

У судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №296/10159/19 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЖУ» про визнання дій протиправними та поновлення на посаді до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 813/402/17. Клопотання обґрунтовується тим, що предметом спору у справі №296/10159/19 є звільнення працівника підприємства, який поступив на військову службу на підставі контракту, та на якого поширюються гарантії на час дії особливого періоду. При цьому спір у справі №813/402/17, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, подібний правовідносинам, що виникли у справі, котра знаходиться у провадженні Богунського районного суду м. Житомира. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року справу № 813/402/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання пославшись на те, що в Україні діє особливий період і існує практика Верховного Суду, яка підтверджує зазначену обставину.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача, з урахуванням думки представника позивача, дослідивши окремі матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Стосовно застосування зазначеної норми матеріального права у постанові від 18 липня 2018 року в справі № 61-13319св18 Верховний Суд України зробив висновок про неправомірність звільнення особи, оскільки рішень про повну демобілізацію усіх призваних під час мобілізації військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому на працівника поширюються гарантії щодо збереження місця роботи (посади) та середнього заробітку на підприємстві, встановлені статтею 119 КЗпП та частиною другою статті 39 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2019 року справу № 813/402/17 (провадження №61-609апп19) за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (далі управління ДСНС), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середньомісячного заробітку,за касаційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Таке рішення касаційного суду мотивоване необхідністю відступити від правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 липня 2018 року (справа № 355/1218/17).

У зазначеному судовому рішенні, ухваленому за результатами розгляду трудового спору щодо оскарження з підстав незастосування визначених частиною третьою статті 119 КЗпП гарантій наказу роботодавця про звільнення працівника на підставі пункту 3 статті 36 КЗпП України, суд, проаналізувавши положення статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII), дійшов висновку про неправомірність звільнення особи, адже рішень про повну демобілізацію усіх призваних під час мобілізації військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому на працівника поширюються гарантії щодо збереження місця роботи (посади) та середнього заробітку на підприємстві, встановлені статтею 119 КЗпП України та частиною другою статті 39 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII).

На переконання Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначений у статті 1 Закону № 3543-XII особливий період, за відсутності воєнного стану в Україні та воєнних дій, розпочинається з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації та завершується після закінчення строку проведення мобілізації, визначеного відповідним Указом Президента України, його завершення не потребує додаткового рішення про демобілізацію. Після завершення строку проведення мобілізації, визначеного відповідним Указом Президента України, норми частини другої статті 39 Закону № 2232-XII та частин третьої, четвертої статті 119 КЗпП України не підлягають застосуванню до наведених у цих нормах категорій працівників.

Справа прийнята Великою Палатою Верховного Суду до розгляду (провадження № 11-609апп19).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, то суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання відповідача та вважає за необхідне зупинити провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 813/402/17 (провадження № 61-609апп19).

Зупинення провадження у справі №296/10159/19 не суперечить вимогам ч. 2 ст. 252 ЦПК України, за змістом якої не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Керуючись п.10 ч.1 ст.ст. 252, 259, 260, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі №296/10159/19 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» про визнання дій протиправними, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №813/402/17.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя