Справа № 654/5352/14-ц
Провадження №6/654/54/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

за участі секретаря Синевид І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

У С Т А Н О В И В :

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» через представника звернулося до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що Голопристанський районний суд Херсонської області виніс заочне рішення у цивільній справі № 654/5352/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-14501-060611. За результатами розгляду з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у сумі 11093,86 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн.

В автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня інформація щодо виконавчих проваджень по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» коштів, що свідчить про не звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження.

23.04.2020 року між банком та ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» було укладено договір № 2230/К про відступлення права вимоги, за яким заявник набув право вимоги до боржників банку, в тому числі і ОСОБА_1 . В зв`язку з цим, заявник просить замінити позивача у справі № 654/5352/14-ц та стягувача у виконавчому листі по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК ПАРІС».

Представник заявника у судовому засіданні участі не брав, виклав у заяві клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник стягувача та боржник у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду заяви повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.01.2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 11093,86 грн.

На підставі вказаного рішення Голопристанським районним судом Херсонської області 04.03.2015 року було видано виконавчий лист по справі № 654/5352/14-ц.

Матеріали заяви не містять підтверджень про пред`явлення виконавчого листа до відділів ДВС для примусового стягнення з боржниці кредитної заборгованості.

23 квітня 2020 року на підставі договору про відступлення прав вимоги № 2230/К, ПАТ «Дельта Банк» відступило своє право вимоги до ОСОБА_1 . Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», що підтверджується долученою до заяви угодою та витягом з Додатку №1 до договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі N 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 2-230/11 (провадження N 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі N 643/4902/14-ц (провадження N 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі N 201/8548/16-ц (провадження N 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі N 190/2119/14-ц (провадження N 61-20171св18).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Судувід 19 лютого 2020 р. N 2-3897/10; N 61-45900св18.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви в частині необхідності заміни сторони стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Голопристанського районного суду від 29.01.2015 р.

Однак, суд зазначає, що на теперішній час розгляд справи закінчено, а вирішення питання про заміну сторони вирішується в стадії виконання судового рішення відповідно до положень ст. 442 ЦПК України, яка не регулює заміну сторін по справі, а відтак вимоги заяви ТОВ «ФК ПАРІС» в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити частково.

Замінити у виконавчому листі виданому на підставі рішення Голопристанського районного суду по цивільній справі № 654/5352/14-ц по стягненню кредитної заборгованості з

ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» сторону стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ПАРІС», (адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Сагайдачного/Ігорівська 10/5а, код ЄДПРОУ 38962392).

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Суддя:О. Х. Ширінська