УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі судді:

головуючого судді Каліщука А.А.,

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову. Дану заяву обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 08.11.2018 р. передав ОСОБА_2 кошти в сумі 6400 Євро, котрі остання зобов`язалась йому повернути до 30.05.2019 р. Однак дані кошти ОСОБА_2 не повернула. Оскільки ОСОБА_2 не повернула дані кошти, тому в ОСОБА_1 є всі підстави вважати, що вона буде ухилятись від виконання зобов`язання, перешкоджати судовому провадженню та виконанню рішення суду.

У даній заяві просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми позову (254 192,19 грн.), що належать ОСОБА_2 і знаходяться на банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Із змісту заяви вбачається, що підстави та вид забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 не виконала зобов`язання і не повернула до 30.05.2019 р. позичені кошти в сумі 6400 Євро, а тому у нього є всі підстави вважати, що вона буде ухилятись від виконання зобов`язання, перешкоджати судовому провадженню та виконанню рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходить з того, що забезпечення позову здійснюється лише у випадку, коли є належні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз»яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, заявник жодним чином не обґрунтував та відповідно до ст. 12 ЦПК України не довів ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у банківських або інших кредитно-фінансових установах може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову не містить обгрунтування, як саме невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про стягнення коштів за договором позики.

Оскільки відсутні належні підстави вважати, що невжиття визначених заявником заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду,тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 149, 151-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ясько Ігоря Віталійовича про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її тексту, шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук