Справа № 658/2973/20
(провадження №2-о/658/68/20)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:

головуючого- судді Подіновської Г.В.,

за участю: секретаря Півкач Д.М.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

заявника ОСОБА_2 ,

занітересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховка Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

встановив:

Представник заявника звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 15.08.2011 року по 16.02.2017 рік. На протязі 6 років сумісного життя ОСОБА_3 неодноразово вчиняв психологічне насильство в сім`ї, відносно ОСОБА_2 , а саме: висловлювався грубою нецензурною лайкою на її адресу, ображав, псував її майно. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 , починаючи з 2017 року, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП України, та до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, продовжував вчиняти проти ОСОБА_2 психологічне насильство, неодноразово дзвонив їй та ображав, приходив до будинку в якому вона мешкає, вчиняв сварки, висловлюється на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим повторно завдає шкоди психологічному здоров`ю заявниці.

Зазначає, що оскільки на даний час у заявника немає іншої можливості захиститися від періодичних знущань та насильства ОСОБА_3 , вона звернулася до суду за захистом ОСОБА_2 від кривдника ОСОБА_3 .

Представник заявника, заявник в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі, просили суд її задовольнити.

Заінтересована особа в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

Заслухавши пояснення представника заявника, заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначений порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч. 1ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в свою чергу, визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частинами 2, 3, 4ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 15.08.2011 року по 16.02.2017 рік (а.с. 17, 18).

ОСОБА_3 починаючи з 2017 року, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП України, та до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України (а.с. 9-16).

Свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3 неодноразово вчиняв домашнє насильство в сім`ї відносно заявниці, навіть після того як вони розірвали шлюб, він погрожував їй, виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, дзвонить їй та ображає.

Отже, враховуючи, що заявник ОСОБА_2 є колишньою дружиною заінтересованої особи - ОСОБА_3 та підпадає під перелік осіб, на яких поширюється дія ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з огляду на наявність доказів вчинення ОСОБА_3 дій, що вищезгаданим Законом визначені як домашнє насильство, свідчень заявниці, а також, постанов суду про притягнення 6 разів заінтересованої особи до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку щодо наявності обґрунтованих ризиків продовження вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявниці, та, як наслідок, наявність необхідності вжиття відповідних заходів реагування шляхом видання щодо неї обмежувального припису.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст.3501- 3505 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), в інтересах якої діє ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про видачу обмежувального припису - задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис строком на 6 місяців щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 :

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання (перебування) та реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближче, ніж 50 метрів, до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до місця її проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити вести листування, телефоні переговори з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею за допомогою мобільного телефону НОМЕР_3 та інших засобів зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває в місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Попередити ОСОБА_3 , що відповідно до ст.390-1 КК України, умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, караються арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до двох років.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Г. В. Подіновська