ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4537/20 Справа № 0417/2-4308/2011 Головуючий у першій інстанції: Мороз В.П. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Дніпровської міської ради на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 20 листопада 2008 року був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача у безпроцентну позику грошові кошти в сумі 30000,00 грн. Цільовим призначенням вказаної суми позики сторони договору визначили фінансування реконструкції будівель та споруд по АДРЕСА_1 ). Строк договору позики визначено до 12 лютого 2011 року, до якого відповідач зобов`язувався повернути суму позики. В якості майнового забезпечення повернення суми позики за договором сторони визначили результати майбутньої реконструкції будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_1 ). Після закінченні строку договору відповідач, посилаючись на скрутне матеріальне становище та фінансову кризу, відмовився повертати суму позики. Крім того, відповідач послався на те, що новозбудований об`єкт не має відповідних правовстановлюючих документів. Позивачу відомо, що грошові кошти, отримані за договором позики, відповідачем були використані саме на проведення будівництва, яке на даний час уже завершене, а на вказане приміщення КП ДМБТІ видано технічний паспорт. Тому позивач просила визнати за нею право власності на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 ) та зобов`язати відповідача здійснити передачу вказаних об`єктів позивачу; судові витрати стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 ), які мають наступні характеристики: Д-1 - гаражний бокс, що складається: прим. №1 - Бокс площею 89,5 кв.м.; прим. №2- склад площею 40 кв.м.; прим. № 3 - побутова площею 12,9 кв.м.; прим. №4 - кабінет площею 16,7 кв.м. всього по літ Д-1: 159,1 кв.м. Е-1 - майстерня, що складається: прим. №1 - Майстерня площею 52,2 кв.м., всього по літ. Е- 152,2 кв.м. З,О,П - навіси, Р - склад (тимчасовий), М - вбиральня, м - ганок; Н11-1 - Прибудова, що складається: прим. №105 - коридор площею 4,9 кв.м., прим. №106 приміщення площею 10,4 кв.м., усього по літ. Н11 - 115,3 кв.м. Н-2, Н1-1 - Будівля з офісними та ремонтними приміщеннями, що складається: літ. Н1-1:1 поверх: прим. №101 - гаражний бокс площею 97,7 кв.м., прим. №102 - приміщення площею 2,8 кв.м., всього по І поверху Н1 - 1100,5 кв.м.; літ. Н-2: І поверх: прим. №103 - приміщення площею 46,9 кв.м., прим. №104 - сходи площею 1,3 кв.м., всього по І поверху літ Н-2 48,2 кв.м.; II поверх: прим. №201 - приміщення площею 5,2 кв.м., прим. №202 - приміщення площею 25,9 кв.м., прим. №203 - приміщення площею 10,5 кв.м., прим. №204 - санвузол, площею 4,3 кв.м., всього по II поверху літ. Н-2: 45,9 кв.м. Усього по літ. Н-2, Н1-1, Н11-1 209,9 кв.м.: н - ганок; У-1 - складське приміщення, що складається: прим. №1 - склад площею 326,9 кв.м., всього по літ. У - 1326,9 кв.м.; Ф-1 - ремонтні бокси, що складаються: прим. №1 - майстерня площею 91 кв.м., прим. №2 - Санвузол площею 4,5 кв.м., прим. №3 - Кладовка площею 3,9 кв.м., прим. №4 - Кладовка площею 5,3 кв.м., прим. №5 - Майстерня площею 51,1.м., всього по літ. Ф-1 155,8 кв.м. Х-1 - Ремонтні приміщення, що складається: приміщення №1 площею 51,2 кв.м., всього по літ. Х-1 51,2 кв.м.: Ч - Вартова (тимчасова); ч - сходи; Ю-1 - складські приміщення; Я-1 - будівля мийки; під Я-1 - зливна яма; 2А - навіс тимчасовий; щ - навіс (тимчасовий); №1,4-8 11,16, 17, - огорожі та споруди, 1/2ч №3 - Огорожа; 1/2ч І - мощення; Ж-1 - Будівля (тимчасова); II - мостіння. Без додаткових актів введення в експлуатацію. Зобов`язано ОСОБА_2 передати нерухоме майно позивачу за актом приймання-передачі. Стягнуто з ОСОБА_2 державне мито на користь держави у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30,00 грн. (а.с. 104-108).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2012 року виправлено описку в зазначеному вище рішенні, вказавши в тексті рішення та в його вступній та резолютивній частинах площі приміщень - Ю - 1, площею 174,7 кв.м.; Я - 1, під Я - 1, площею 102,6 кв.м. (а.с. 113).

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада, яка не була учасником справи, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного заочного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України. Зокрема, у зв`язку з відсутністю відповідача за відомою суду адресою, сповіщення відповідача здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади. Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, обґрунтований тим, що апелянтом не надано доказів порушення прав та інтересів Дніпровської міської ради, в якому він просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скаргиі заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування заочного рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Встановлено судом, що на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надано копію розпорядження Дніпропетровської міської ради від 27.09.2001 року №975 "Про попереднє погодження приватному підприємцю ОСОБА_3 місця розташування тимчасової автостоянки по АДРЕСА_1 ) (а.с. 8).

Згідно пункту 1 зазначеного вище розпорядження погоджено приватному підприємцю ОСОБА_3 місце розташування тимчасової автостоянки на земельній ділянці (код ДЗК 75023011) по АДРЕСА_1.

За положеннями пункту 2.1 розпорядження від 27.09.2001 року №975, зобов`язано приватного підприємця ОСОБА_3 протягом десяти днів з дня виходу цього розпорядження укласти з виконкомом міської ради договір про співробітництво.

Відповідно до п. 2.3 розпорядження від 27.09.2001 року №975, зобов`язано приватного підприємця ОСОБА_3 замовити у Головному архітектурно-планувальному управлінні міської ради "Містобудівний паспорт"; у проектній організації, яка має ліцензію на проектування, - проектну документацію відповідно до "Містобудівного паспорта".

Також позивачем представлено копію договору купівлі-продажу будівель та споруд, укладеного 07 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), відповідно до якого покупець придбала гаражний бокс літ. Д-1 загальною площею 159,1 кв.м., майстерня літ.Е-1 загальною площею 52,2 кв.м., будівлі з офісними та ремонтними приміщеннями літ.Н-2 загальною площею 94,1 кв.м., літ.Н1-1 загальною площею 100,5 кв.м., навіси літ. З, О, П, Р, вбиральня літ. М, огорожа №10, огорожа №5, 1/2 частина огорожи №3, 1/2 частіша замощення І, які відносяться до будівель та споруду адміністративно-побутового комплексу по АДРЕСА_1 ) (а.с. 31-32).

До позовної заяви долучено технічний звіт, складений ТОВ "Петра Плюс", відповідно до якого складські приміщення, ремонтні бокси, ремонтні приміщення, пристройка, приміщення мойки по АДРЕСА_1 ) побудовані правильно, відповідають вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших діючих норм та правил, придатні до експлуатації та є безпечними для життя і здоров`я людей (а.с. 57-80).

Як на підставу заявленого позову, ОСОБА_1 посилається на невиконання відповідачем ОСОБА_2 договору позики та наявність підстав для застосування положень 590 ЦК України, відповідно до якої, зокрема, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Будь-яких доказів укладення сторонами договору позики та договору застави суду не надано.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2107 року, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 вказаної вище статті, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як визначено ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Встановлено, що ні місцевому суду, ні апеляційному суду позивачем не представлено доказів, що відповідають положенням ст.ст. 58, 59 ЦПК України в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, ст.ст. 77 - 79 ЦПК України, в редакції, що діє з 17.12.2017 року, на підтвердження факту існування будь-яких правовідносин та цивільного спору між позивачем та відповідачем.

Так, суду не надані докази укладення сторонами договору позики від 20 листопада 2008 року на суму 30000,00 грн., договору застави (іпотеки), на існування яких позивач посилається у позовній заяві.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 83 Земельного Кодексу України врегульовано, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Частиною 1 статті 123 Земельного Кодексу України встановлено, зокрема, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене, надавши належної оцінки представленим у справі доказам; приймаючи до уваги, що Дніпровська міська рада є розпорядником земель комунальної власності у межах міста Дніпро (до перейменування - Дніпропетровськ); спірне нерухоме майно побудоване на земельній ділянці не відведеній для відповідної мети ОСОБА_5 , за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання за ОСОБА_5 права власності на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 ), зобов`язавши відповідача здійснити передачу вказаних об`єктів позивачу.

З урахуванням викладеного, доводи представника позивача, що оскаржуваним рішенням не порушені права та законні інтереси апелянта - є безпідставними. Дніпровська міська рада є розпорядником земель комунальної власності у межах міста Дніпра; спірне майно побудоване на земельній ділянці, яка не відведена для відповідної мети позивачу.

Колегія погоджується з доводами апелянта, що майно, на яке визнано право власності оскаржуваним судовим рішенням, має ознаки самочинного будівництва, а, відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього.

Суду не представлені докази введення спірних споруд, з відповідними технічними характеристиками, в експлуатацію.

Необґрунтованим, безпідставним є висновок місцевого суду про відсутність необхідності дотримання, передбаченої діючим законодавством, процедури погодження проекту землеустрою, отримання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердження відповідної декларації про готовність збудованого об`єкту, введення спірної споруди в експлуатацію з дотриманням всіх будівельник, екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних норм.

Колегія наголошує, що доказів на підтвердження своєї позиції позивачем суду не представлено, клопотань про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, на користь Дніпровської міської ради з позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 282 (двісті вісімдесят дві) грн. 30 коп.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є незаконним, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Дніпровської міської ради () судові витрати в розмірі 282 (двісті вісімдесят дві) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді