490/9875/18
н/п 2-п/490/13/2020
У Х В А Л А

10.08.2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

в складі : головуючої судді - Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.03.2019 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою про перегляд рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.03.2019 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

ОСОБА_3 подав заяву про відвід головуючого по справі судді Чулуп О.С., яку мотивує тим, що 16 липня 2019 року ухвалою Центрального районного суду його заяву про перегляд заочного рішення було залишено без руху, а після усунення ним недоліків ухвалою від 12 серпня 2019 року заяву було повернуто заявнику. Заявник вказує, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 05.12.2019 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.08.2019 року скасовано та направлено заяву про перегляд заочного рішення для подальшого розгляду. На думку заявника у судді склалося упереджене ставлення до вирішення справи, і тому у нього з цих підстав є недовіра до суду.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07. 1997р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії" визначив, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Тому суд вважає заявлений ОСОБА_1 відвід судді Чулуп О.С. у даній справі необгрунтованим.

Згідно ч.1ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що у даній цивільній справі ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без руху у зв`язку з тим, що заявником не не подано доказів, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. 12 серпня 2019 року ухвалою дану заяву повернуто у зв`язку з тим, що заявником в повній мірі не усунуто недоліки зазначені в ухвалі без руху. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 05.12.2019 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2019 року скасовано та направлено справу для подальшого розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п.п. 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" суб`єктивний критерій - це особисті переконання та поведінка конкретного судді. Об`єктивний критерій - це факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви у безсторонності судді та оцінка того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в безсторонності (зовнішні ознаки).

ЄСПЛ нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6 Клнвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПК України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006р. вказує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя повинен бути відведений від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Беручи до уваги той факт що суддею Чулуп О.С. вже було висловлено позицію в даній справі, та враховуючи вимоги положень національного законодавства і практику Європейського суду з прав людини, з метою уникнення будь - яких сумнівів в учасників цивільного процесу з розгляду матеріалів позовної заяви щодо неупередженості судді, суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чулуп О.С. вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі № 490/9875/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.33,36,40,41 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відвести суддю Чулуп О.С. від розгляду цивільної справи №490/9875/18 за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.03.2019 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Справу передати до канцелярії суду для вирішення питання про подальший рух справи в порядку встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя