Ухвала

31 січня 2020 року

м. Київ

справа № 643/15637/16-ц

провадження № 61-1835ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа»

про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись

до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» (далі - ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр

Україна»), товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа»,

(далі - ТОВ «Інтеравіа»), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просили суд стягнути компенсацію за втрату багажу у розмірі 77 146, 86 грн, 15 933, 18 грн у відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди -

по 5 тис. грн кожному.

Рішенням Тячівського районного суду від 09 січня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна»,

ТОВ «Інтеравіа» про стягнення майнової та моральної шкоди відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 січня

2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди скасовано.

Стягнуто з ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди по 5 000 грн кожному.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій заявники просять скасувати рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 січня

2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в частині відмови у стягненні на їх користь заподіяної майнової шкоди і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають

касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи,

у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 103 080, 04 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі,

що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2019 року

та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникам.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников