Справа № 464/2908/19 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/811/4102/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 року у справі №464/2908/19 за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про визнання протиправними дій та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ЛКП «Львівелектротранс», в якому просить визнати дії відповідача в особі директора Кокошка В`ячеслава Михайловича щодо підписання листа від 15.02.2019 року за №13/256, затвердження змін до штатного розпису, які вводились в дію з 01 травня 2019 р. та передбачали виведення з штатного розпису однієї штатної одиниці «начальник юридичного відділу» та трьох штатних одиниць «юрисконсульт І категорії» та прийняття наказу № 58 від 26.02.2019 року «Про попередження про скорочення штату та переведення працівників» протиправними, та скасувати даний наказ.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про визнання протиправними дій та скасування наказу.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 року оскаржив позивач - ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та безпідставною, постановленою з порушенням норм процесуального права. Вважає, що ухвала винесена в порушення вимог п.3 ч.1 ст.257 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки у судові засідання, призначені на 16.10.2019 року та 15.11.2019 року, позивач не з`явився у зв`язку із наявністю поважних причин. 05.11.2019 року позивача ОСОБА_1 не було повідомлено про дату, час і місце судового засідання, судової повістки про виклик вручено не було. Відтак першою неявкою позивача є 22.11.2019 року,що виключає ознаку повторності.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату , час та місце судового засідання (а.с.196)

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання теж не з`явився. Надіслав суду клопотання через систему «Електронний суд» про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що не може брати участь в судовому засіданні 27 липня 2020 року у робочий час, оскільки адміністрація відповідача може застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Просить призначити справу у будь-яку п`ятницю 0 17 год. 00хв.

Розглянувши клопотання позивача, апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстав для його задоволення немає.

Відповідно до ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Зазначені позивачем причини, не дають підстав для відкладення розгляду справи, оскільки явка в апеляційний суд позивача не визнавалася обов`язковою, переглядається ухвала суду щодо дотримання норм процесуального права, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Судом встановлено, що 27 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ЛКП «Львівелектротранс», в якому просить визнати дії відповідача в особі директора Кокошка В`ячеслава Михайловича щодо підписання листа від 15.02.2019 року за №13/256, затвердження змін до штатного розпису, які вводились в дію з 01 травня 2019 р. та передбачали виведення з штатного розпису однієї штатної одиниці «начальник юридичного відділу» та трьох штатних одиниць «юрисконсульт І категорії» та прийняття наказу № 58 від 26.02.2019 року «Про попередження про скорочення штату та переведення працівників» протиправними, та скасувати даний наказ.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27 травня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного провадження.

Перше судове засідання призначено на 18 червня 2019 року.

Відповідно до п.2, 4 ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене провадження призначене для розгляду справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Як вбачається з мотивів позовної заяви спір виник з трудових відносин, а тому його пріоритетом є швидке вирішення справи.

Судом встановлено, що судові засідання у справі призначались з коротким інтервалом часу з метою швидкого вирішення справи, однак позивач неодноразово звертався з клопотаннями про відкладення справи, посилаючись на погане самопочуття.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що має місце повторна неявка належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги, виходячи з таких вимог процесуального закону.

Відповідно до ч.2 ст.2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одними із основних засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст.275 ЦПК України).

Пунктом 3 частини 1 ст.257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи судові засідання у даній справі, які передували постановленню оскаржуваної ухвали призначалися на 15 листопада 2019 року, в яке позивач надіслав клопотання про відкладення посилаючись на погане самопочуття та на 22 листопада 2019 року, в яке позивач не з`явився, хоч був належним чином повідомлений, що стверджується судовою повісткою відправленою на його офіційну електронну адресу 15.11.2019 о 15.29 (а.с.141 зворот) та причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надіслав.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що повторної неявки не відбулося, оскільки 15.11.2019 року його неявка була визнана поважною, а повістку на 22.11.2020 року він не зауважив на електронній пошті, визнаються колегією суддів необґрунтованими, оскільки доказів поганого самопочуття 15.11.2019 року до матеріалів справи не долучено, а поважних причин неявки 22 листопада 2019 року матеріали справи не містять.

Відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду, врахувавши клопотання представника відповідача, який був присутній у кожному судовому засіданні.

Процесуальна рівність (засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом) забезпечує гарантії доступності до правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

У рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що з правом особи на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, а також вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Із неодноразових заяв позивача про відкладення розгляду справи, як в суді першої інстанції так в суді апеляційної інстанції, можна зробити висновок про те, що позивач не прагне швидкого вирішення даної справи, у разі неможливості бути присутнім в судовому засіданні не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, не скористався послугами адвоката.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задволення, ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За ч.5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2020 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк