Справа № 645/2410/16-ц
Провадження № 2/645/1256/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Мартинової О.М.,

секретар судового засідання Букач М.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариство «АКБ «Базис» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договорами банківських вкладів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариство «АКБ «Базис» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договорами банківських вкладів.

24 січня 2017 року Фрунзенським районним судом м.Харкова винесено рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договорами банківських вкладів, відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2017 року рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 січня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2020 року рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 23 квітня 2020 року цивільну справу прийнято до провадження судді Фрунзенського районного суду м.Харкова Мартинової О.М. та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання позивача про передачу справи до господарського суду Донецької області, на розгляді якого перебуває справа № 905/1328/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис», клопотання розглянути без його участі.

Представник відповідача, який повідомлявся про час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників справи, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши вказане клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За приписами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 12 березня 2018 року ПАТ «АКБ «Базис» перебуває в стані припинення за судовим рішенням про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Крім того, як вбачається з інформації розміщеної на офіційному веб-сайті «Судова влада України» Господарським судом Донецької області розглядається справа про банкрутство ПАТ «АКБ «Базис» (справа №905/1328/17).

18 жовтня 2018 року Верховною Радою України прийнято Кодекс України з процедур банкрутства (надалі - Кодекс), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Кодекс набрав чинності 21 квітня 2019 року (опубліковано в газеті «Голос України» від 20.04.2019 року № 77) та введений в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності, тобто з 21 жовтня 2019 року.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник встановлено статтею 7 Кодексу. Так, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, зазначена норма Кодексу містить вказівку на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ та процесуальне правило про передачу справ, стороною в яких є боржник, незалежно від юрисдикції цього спору.

З огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи судом, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, провадження № 14-404цс19.

Системний аналіз положень чинного процесуального законодавства України та Кодексу № 2597-VIII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника і спеціальні норми Кодексу про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ щодо інших законодавчих актів України.

Зі змісту вказаних норм також вбачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за участю сторони, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство сторони у справі.

Вказане урегулювання процедури розгляду спорів до сторони, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до особи, щодо якої порушено процедуру банкрутства.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу № 2597-VIII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Крім того, слід наголосити, що поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має й принцип судового нагляду у процедурах банкрутства. Наведений вище принцип полягає у нагляді за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси, а також інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів тощо. Суд у справі про банкрутство повинен сам приймати рішення стосовно виду та інтенсивності нагляду з урахуванням процедури провадження, особи боржника та арбітражного керуючого, а також інших обставин справи.Цей принцип та механізм його застосування відстежується у приписах Кодексу № 2597-VIII. На більш ефективну реалізацію вказаного принципу направлені й приписи процесуального Закону, зокрема ст.20,30 Господарського процесуального кодексу України(в редакціїЗакону України від 03.10.2017 року № 2147-VІІI).

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариство «АКБ «Базис» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договорами банківських вкладів, у порядку ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства підлягає передачі на розгляд до господарського суду Донецької області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство Публічного акціонерного товариство «АКБ «Базис» для розгляду по суті в межах цієї справи.

Керуючись ст.ст. 19, 247,258,260,353,354 ЦПК України, суддя,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про передачу справи задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариство «АКБ «Базис» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договорами банківських вкладів, передати на розгляд до господарського суду Донецької області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

У відповідності до п.п. 15.5 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК Українив новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.М. Мартинова