ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Харків

Справа № 640/24542/18

Провадження № 22-ц/818/3488/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Котелевець А.В., Маміної О.В.

секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: Міністерство юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Державне підприємтво "СЕТАМ", ОСОБА_2

Треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ "Кредитні ініціативи",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 березня 2020 року, ухвалене суддею Бородіною Н.М.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Державногопідприємтва "СЕТАМ", ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ТОВ "Кредитні ініціативи" про визнання недійсними електронних торгів, скасування свідоцтва,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до Міністерства юстиції України, в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , ДП «Спеціалізоване підприємство «Сетам», 3-ті особи ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_3 про визнання недійсним електронних торгів нерухомого майна нежитлових приміщень № XCVI, XCVII, XCVIII, XCIX, C, CI, CII, LXXXV у житловому будинку літ. А-5 загальною площею 139,2 кв.м по АДРЕСА_1 , протоколу від 19.06.2017р., свідоцтва про право власності від 03.09.2017р., а також скасування протоколу та свідоцтва.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 , придбані його дружиною - ОСОБА_3 в період їх шлюбу, внаслідок чого є спільною сумісною власністю. Державним виконавцем в рамках виконавчого провадження була проведена оцінка нежитлових приміщень, яку він та його дружина не оскаржили. Разом з тим, оцінка нежитлових приміщень є заниженою, його та дружину належно та своєчасно не повідомили про проведення торгів, а також у його дружини було наявне рухоме майно, на яке в першу чергу повинно було проведено стягнення.

Заперечуючи проти позову Міністерство юстиції України, в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зазначало, що нежитлові приміщення були предметом іпотеки та забезпечували виконання зобов`язань за договором кредиту, заборгованість за яким стягнута за рішенням суду та по його виконанню відкрите виконавче провадження №34996395, що передбачено ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про іпотеку». Оцінка нежитлових приміщень є правомірною.

ОСОБА_2 ,у поданих запереченнях також вказувала, що вона є добросовісним набувачем нерухомого майна по АДРЕСА_1 , тому вона не може бути позбавлення права власності. Крім того, посилалась на розгляд судом аналогічного спору у справі №640/9700/17.

ДП «Спеціалізоване підприємство «Сетам», у поданих запереченнях зазначав, що торги проведені у відповідності до закону, відсутні порушення прав позивача, а дії виконавця підлягають оскарження в порядку передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження» та не є підставою для визнання торгів недійсними.

ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання не з`явились.

ОСОБА_3 позовні вимоги позивача підтримала.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 березня 2020 рокуу задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що доказів порушення прав позивача, як чоловіка боржника, оспорюваними прилюдними торгами, суду не надано.

Крім того судом розяснено, що дії (бездіяльність) державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними та підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ті ж обставини, що і у позовній заяві. Зазначав, що не були дотримані вимоги Порядку реалізації арештованого майна, Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав позивача. Посилався на порушення проведення торгів та недотримання порядку проведення вказаної процедури, що є підставою для визнання проведених прилюдних торгів недійсними. Крім того, він не давав згоди на реалізацію майна, як чоловік боржника.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «СЕТАМ» просив залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначав, що жодного порушення норм Порядку під час проведення оскаржуваних торгів та впливу таких порушень на результати торгів та порушень законних прав позивача у доводах позовної заяви та апеляційної скарги не наведено. Крім того, визначення вартості майна не входить до предмету доказування у даній справі, оскільки результати оцінки майна мають окремий, передбачний законом спосіб та порядок оскарження.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Дрижанова О.С. зазначила, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні , які не стосуються правил проведення прилюдних торгів мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Вважає, є добросовісним набувачем нерухомого майна, оскільки своїми діями щодо участі у торгах жодним чином не порушила права та інтереси позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначила, що повністю підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити. Вважає, що державним виконавцем та ДП «Сетам» було порушено право власності позивача на його частку у праві спільної сумісної власності. Оскільки позивач не є стороною у виконавчому провадженні № 34996395 в межах якого реалізовано на електронних торгах у тому числі не визначену судом частку у праві спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст.367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 листопада 2011 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Сведобанк» заборгованість за кредитним договором № 2001/0308/94-001 від 14.03.2008 року в сумі 4198995,52 грн. 08.05.2012р. виданий виконавчий лист.

01.11.2012 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №34996395. Копія постанови направлена ОСОБА_3 , яку вона отримала 22.11.2012р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

В подальшому постановами державного виконавця змінювався стягувач на правонаступника, спочатку на ПАТ «ОМЕГА БАНК», в подальшому на ТОВ «Кредитні ініціативи» - на виконання ухвали від 17.09.13р. Жовтневого районного суду м.Харкова по справі № 639/6979/13-ц про заміну сторони виконавчого провадження.

В межах виконавчого провадження №34996395 виконавцем була прийнята постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Проведено опис нежитлових приміщень житловому будинку літ. А-5 по АДРЕСА_1 .

По виконавчому провадженню №34996395 стягувачем подана заява про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на іпотечне майно - нежитлові приміщення № XCVI, XCVII, XCVIII, XCIX, C, CI, CII, LXXXV у житловому будинку літ. А-5 загальною площею 139,2 кв.м по АДРЕСА_1 , які передані ОСОБА_3 в іпотеку на підставі іпотечного договору від 14.03.2018р., посвідченого приватним нотаріусом.

Сторонами не оспорюється, що нежитлові приміщення № XCVI, XCVII, XCVIII, XCIX, C, CI, CII, LXXXV у житловому будинку літ. А-5 загальною площею 139,2 кв.м по АДРЕСА_1 , є предметом іпотеки на підставі іпотечного договору від 14.03.2018р., який укладений в забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 2001/0308/94-001 від 14.03.2008 року, заборгованість по якому стягнута рішенням Жовтневого суду м.Харкова від 08 листопада 2011 року, що також підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

22.02.2017 року постановою державного виконавця було призначено суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки іпотечного майна.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна № 1913/17 від 01.03.2017р. ФОП ОСОБА_4 проведена оцінка нежитлових приміщень, та які оцінені в сумі 2 174 000,00 грн., про що боржник та стягувач були повідомдені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення та даними укрпошти.

Відповідно до Наказу Мін`юста України «Про затвердження порядку реалізацію арештованого майна» від 29.09.2016 № 2831/5 організатором прилюдних електронних торгів визначено ДП «Сетам».

Державним виконавцем надіслана до ДП «Сетам» заявка на реалізацію арештованого майна - іпотечних нежитлових приміщень.

Проведення електронних торгів визначено Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Мін`юста України від 29.09.2016 № 2831/5 .

Проведення електронних торгів з продажу нежитлових приміщень було призначено на 03.05.2017р., про що листом були повідомлені боржник та стягувач, однак торги не відбулися.

Стягувач, який є іпотеко держателем не скористався залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, внаслідок чого початкова ціна нежитлових приміщень була знижена на 20% , що складає 1739200 грн.

19.06.2017р. в системі електронних торгів арештованим майном відбулись електронні торги за лотом № 216656 (предмет іпотеки: нежитлові приміщення цокольного поверху № XCVI, XCVII, XCVIII, XCIX, C, CI, CII, LXXXV в житловому будинку літ "А-5", заг. пл. 139,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ), за результатами яких було сформовано протокол проведення електронних торгів № 264749 відповідно до якого переможцем електронних торгів став Учасник 1 - ОСОБА_2 , остання сплатила відповідні кошти та отримала свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення.(а.с.13)

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно дост. 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗаконута інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження»визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першоїстатті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За ч.7 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Встановлено, що реалізоване на електронних торгах майно було предметом іпотеки , яке забезпечувало виконання зобов`язань ОСОБА_3 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за договором кредиту, заборгованість за яким, в сумі 4198995,52 грн., стягнуто за рішенням суду, іншої застави реалізоване майно не мало.

Частиною першоюстатті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК Україниодним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодекс), зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертоїстатті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203,215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури порядку проведення торгів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 22 лютого 2017 року у справі 6-2677цс16.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу. Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року передбачено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідач ДП «Сетам» відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02.10.2015 року № 1885/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів»та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, є організатором електронних торгів та уповноважений відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Відповідно до п. 3 Розділу III Порядку реалізації арештованого майна організатор вносить до системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

Після внесення лота до системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна.

Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у систему.

Згідно з п. 4 розділу І Порядку взаємодія органів державної виконавчої служби та приватних виконавців з організатором щодо реалізації арештованого майна, у тому числі надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, здійснюється через особисті кабінети відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців в системі. Надсилання документів та повідомлень, передбачених цим порядком, електронною поштою, поштовими відправленнями, доставка нарочним або кур`єрською службою доставки дозволяються виключно у разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу особистих кабінетів відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців більше ніж на 24 години, до відновлення їх працездатності.

Відомості про електронні торги, майно, яке виставляється на них, доступні всім особам та розміщені на веб-сайті електронних торгів; електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюється реєстрація учасників, подання заяв на участь в електронних торгах, забезпечується доступ спостерігачів електронних торгів та проводяться електронні торги. Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет.

Аналіз змісту вищезазначеного Порядку дає підстави для висновку про те, що на організатора торгів не покладається обов`язок письмово повідомляти боржника у виконавчому провадженні про призначення торгів і подальший перебіг торгів, а також пересвідчуватися в отриманні таких повідомлень боржником.

Відповідно до вимог п. 2 розділу ІІ Порядку організатор здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно з п. 4 розділу II Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор лише перевіряє повноту заповнення заявки.

Пунктом чотири розділу III Порядку визначено, що організатор проводить електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку, електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години. Якщо остання цінова пропозиція надійшла за 5 хвилин до завершення строку, визначеного в абзаці першому цього пункту, електронні торги автоматично продовжуються на 10 хвилин від часу подання останньої цінової пропозиції, але пізніше 22-ї години. Електронні торги підлягають продовженню також у випадку, якщо остання цінова пропозиція надійшла за 5 хвилин до закінчення десяти хвилинного часу їх продовження, але не довше часу, встановленого в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п. 1 розділу VIII Порядку після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом.

Відповідно до п. 1 розділу X Порядку на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно.

Згідно з п. 4 розділу X Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінніст. 202 ЦК України.

З огляду на це, порушення встановлених Порядком правил проведення торгів є підставою недійсності прилюдних торгів.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22.02.2017 року у справі № 6-2677цс16, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме:правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів.

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст. ст.77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що проведення електронних торгів відбулось з порушенням вимог Порядку реалізації арештованого майна,затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5та чинного законодавства на момент проведення спірних електронних торгів, та доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів і права та законні інтереси позивача порушені.

Щодо посилань апелянта про те, що оцінка вартості нерухомого майна здійснена на підставі звіту станом на 2017 рік, в той час як ним було надано звіт, який було проведенно 2018 році.

То за правилами ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»- у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Проте позивач не скористався своїм правом на оскарження оцінки майна, звернувшись до суду з відповідною скаргою.

У постанові Верховного Суду України від 20 березня 2019 винесеної по справі № 821/197/18/4440/16 визначено, що визначення вартості майна боржника є процесуальної дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, учиняла відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доказів, які б спростували звіт про незалежну оцінку майна № 1913/17 від 01.03.2017р., проведений ФОП ОСОБА_4 , матеріали справи не містять. Крім того, надані позивачем звіт та висновки про оцінку нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , проведені у 2018р. вже після проведення торгів, за особистим замовленням боржника та без дотримання процедури, встановленої законом після проведення торгів.

Інших доказів порушення прав позивача, як чоловіка боржника, оспорюваними прилюдними торгами матеріали справи не містять, таких не було надано і до суду апеляійної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, зводяться до переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судом першої інстанції, а також до незгоди із судовим рішенням і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.В. Котелевець

О.В. Маміна

повний текст постанови

складено 11 серпня 2020 року