Справа № 682/1563/20
Провадження № 2/682/678/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Шевчука В.В., за участі секретаря судового засідання Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», ОСОБА_3 треті особи, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Нагорна Тетяна Володимирівна, Славутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

22.07.2020 до суду надійшов позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданого позову вказує, що оскільки вимоги виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Нагорною Т.В., зареєстровані в реєстрі за № 1531 про звернення стягнення на автомобіль, є виконані шляхом позасудового врегулювання спору шляхом добровільного виконання позивачем як боржником заборгованості, тому позивач вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Від ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Окрім того, у поданій заяві відповідач не заперечує проти задоволення позову.

Від ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

Славутський міськрайонний ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у Хмельницькій області )м. Хмельницький) надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника державної виконавчої служби. Окрім того, у поданій заяві вказано, що виконавче провадження № 49545112 по примусовому виконанні виконавчого напису № 1531 від 16.12.2011 про звернення стягнення на автомобіль марки MITSUBISHI 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1 , завершено 26.04.2017 у зв`язку з тим, що транспортний засіб не знайдено.

ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явилась та про причини неявки не повідомила.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених у позову підстав.

Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 січня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/1721/5/09011, згідно з яким кредитор надав позичальнику зі строком користування кредитними коштами до 15 січня 2015 року включно, зі сплатою 11,5 % річних. Кредитні кошти згідно п. 2.1. були призначені для придбання автомобіля. Вказаний кредитний договір було забезпечено договором застави від 17.07.2011 автомобіля марки MITSUBISHI 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1 (а.с. 7-9, 10)

16 грудня 2011 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Нагорна Т.В. вчинила виконавчий напис № 1531, згідно з яким достроково було звернуто стягнення на автомобіль марки MITSUBISHI 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 (а.с. 11).

На підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження ВП № 49545112, однак 26.04.2017 виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що протягом року автомобіль, який оголошено у розшук, не знайдено (а.с. 14).

Згідно договору відступлення права вимоги від 07.11.2018, укладеним між ПАТ «Фідобанк» (яке є повним правонаступником) ПАТ «Ерсте-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», останнє набуло прав вимоги до позичальника за вказаним вище кредитним договором, а також за договором застави (а.с. 15-18, 19-20). На підставі Ухвали Славутського міськрайонного суду від 18 вересня 2019 року у виконавчому провадженні щодо ОСОБА_1 було замінено стягувача з ПАТ «Ерсте Банк» на ТОВ «Сіті Фінанс» (а.с. 21-22).

Згідно даних довідки № 1-11967 від 23.10.2019, за договором факторингу ТОВ «Сіті Фінанс» відступило право вимоги за вищезгаданим кредитним договором шляхом укладення із ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» договору факторингу № 17/09/УФС-19 (а.с. 24, 27)

Згідно Договору відступлення права вимоги від 17 вересня 2019 року № 17-09/ФК-19 ТОВ «ФК «Украінстандарт» відступило право вимоги до ОСОБА_1 ОСОБА_3 (а.с. 33-34, 35, 36)

14.11.2019 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № 014/1721/5/09011 від 16.01.2008, відповідно до якої первісне зобов`язання було замінено новим позиковим зобов`язанням (а.с. 39).

Довідкою від 15 березня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_3 не має матеріальних претензій до ОСОБА_1 , оскільки усі зобов`язання останнього виконані повністю. Усі заборони, накладені під час укладення договору застави автотранспорту, знято (а.с. 41).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

За загальним правилом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст. 34 Закону Укарїни «Про нотаріат»). Правове регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону «Про нотаріат» та Главою16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, в результаті аналізу вказаних вище норм законодавства можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної заборгованості і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача.

Підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню може бути як і відсутність безспірності заборгованості, так і звернення до нотаріуса поза межами встановленого законом строку. Однак у даній справі позивачем не піднімається питання щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із наведеними вище підставами.

Судом встановлено, що зобов`язання перед кредитором були виконанні ОСОБА_1 , що фактично вказує на те, що останній погодився з обґрунтованістю вчинення виконавчого напису. Чинне законодавство не містить такої підстави для скасування виконавчого напису, як фактичне виконання боржником свого зобов`язання.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 18, 256, 257, 261 ЦК України, ст.ст. 12, 133, 137, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.