Справа № 219/9697/19
Провадження № 2-о/219/20/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого Погрібної Н.М.

присяжних Алексєєвої О.С.

Гавриш І.В.

при секретарі Захарчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті заяву Бахмутського психоневрологічного інтернату про визнання особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2019 року директор Бахмутського психоневрологічного інтернату звернулась до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що

ОСОБА_1 , дієздатний, інвалід 3 дитинства ІІ групи, який страдає психічним захворюванням, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Макіївка Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув в Бахмутський психоневрологічній інтернат на повне державне забезпечення згідно путівки Міністерства праці та соціальної політики України за №98. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою проживання АДРЕСА_1 та перебуває в списковому складі мешканців Бахмутського психоневрологічного інтернату. Згідно особової заяви від 30.07.2013 року та на підставі наказу №105 від 06.08.2013 року вибув у відпустку з 06.08.2013 року. З відпустки ОСОБА_2 в Бахмутський психоневрологічний інтернат не повернувся. 13.11.2013 року в Артемівський міський відділ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області була подана заява про те, що ОСОБА_2 не повернувся в інтернат і його оголошено в розшук. Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно для зняття зі спискового складу мешканців інтернату та з місця реєстрації, так як він не знаходиться за місцем проживання та реєстрації з 03.08.2013 року, а тому просить суд визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання заявник не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Суд, дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 , є інвалідом ІІ групи з дитинства, строк дії безстроково.

Відповідно до Витягу з наказу від 12.09.2001 року, ОСОБА_2 , 1983 року народження зарахованого до списків особового складу та поставлення на забезпечення з 12.09.2001 року, на підставі путівки № 98.

Відповідно до Наказу від 06.08.2013року, ОСОБА_2 , 1983 року народження знято з повного державного забезпечення з 06.08.2013 року, на підставі «відпустка».

Відповідно до листа, надісланого на ім`я директора Артемівського психоневрологічного інтернату від 08.10.2014 року, вбачається, що 20.08.2014 року в ДЧ Артемівського МВ(з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) УМВС України в Донецькій області за поштою поступило від адміністрації Артемівського психоневрологічного інтернату про те, що ОСОБА_2 , 1982 року народження проживаючого АДРЕСА_1 , 06.08.2014 року вибув у відпустку та не повернувся та його місцезнаходження не відомо. В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 05.10.2013 року був взятий під варту Ленінським РВ Луганського МВ УМВС України в Луганській області за здійснення правопорушення передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.

Відповідно до листа, надісланого начальником Бахмутської Державної податкової інспекції Бахмутського управління ГУ ДФС у Донецькій області від 09.09.2019 року, вбачається, що згідно бази даних Бахмутського управління ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_2 , 1983 року народження починаючи з 01.12.2013 року по теперішній час не подавав декларацію єдиного податку та податку декларацію про майновий стан і доходи.

Відповідно до листа, надісланого головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарні інтенсивного лікування м. Бахмут» від 18.09.2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 , 1983 року народження період з 01.01.2013 року по теперішний час у списках санпропускників та травмпункту не значиться, за даними пункту централізованої видачі лікарняних листів КНП « БЛІН м.Бахмут» не числиться.

Начальником Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 07.10.2019року на виконання ухвали суду від 03.09.2019 року, було надано матеріали перевірки у відношенні безвісно зниклого ОСОБА_2 , 1983 року народження.

Відповідно до листа, надісланого головним лікарем КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» від 03.10.2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 , 1983 року народження, за психіатричною допомогою в ДВ «ОКПЛ м. Слов`янськ» не звертався.

Відповідно до листа, надісланого заступником головного лікаря Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» у м. Слов`янськ, вбачається, що ОСОБА_2 , 1983 року народження на диспансерному обліку чи під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога їхнього лікувального закладу не перебуває.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Згідно з ст. ст. 76, ч.2 ст. 294 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування ОСОБА_2 за останнім відомим місцем перебування відносяться до 01.12.2013року, то безвісно відсутньою його слід визнати саме з цієї дати.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.293, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву Бахмутського психоневрологічного інтернату про визнання особи безвісно відсутньою, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Макіївка Донецької області, безвісно відсутнім.

Початком перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Макіївка Донецької області, безвісно відсутнім вважати 01.12.2013року .

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково безпосередньо до апеляційного суду Донецької області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом тридцяти днів зі дня складання повного текста рішення. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів зі дня отримання повного текста рішення.

Суддя Погрібна Н.М.

присяжних Алексєєва О.С.

Гавриш І.В.

Суддя Н.М. Погрібна

14.09.2020