Справа №461/5431/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.№ НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідент.№ НОМЕР_2 ) до Львівської міської ради (79006, м.Львів, пл.Ринок, 1, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент житлового господарства та інфраструктури Управління житлового господарства Львівської міської ради (79006, м.Львів, пл.Ринок, 1, ) про надання іншого жилого приміщення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент житлового господарства та інфраструктури Управління житлового господарства ЛМР, в якому просять зобов`язати виконавчий комітет ЛМР надати на сім`ю у складі позивачів інше благоустроєне житло взамін жилого приміщення - квартири АДРЕСА_2 .

В обгрунтування позову вказують на те, що зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_2 , що стверджується відповідною Довідкою ЛКП «Сяйво» від 04.07.2019 року б/н. Відповідно до п.2 рішення Залізничної районної ради народних депутатів м.Львова від 12.04.1983 року №213 будинок АДРЕСА_3 визнано ветхим, що не підлягає капітальному ремонту. Відповідно до Технічних висновків «Про стан конструкції житлового будинку АДРЕСА_3 , вказаний будинок має фізичний знос - 85,5 % і не придатний для проживання. Згідно п.2 даних висновків вбачається, що основні несучі конструкції знаходяться в аварійному стані, існує загроза їх обвалу. Рішенням ВК ЛМР від 29.12.2000 року №767 сестрі позивача - ОСОБА_3 на сім`ю з 4-ох осіб, які на той час проживали за вказаною адресою, з метою тимчасового поліпшення житлових умов без зняття з квартирного обілку було надано інше житло. Також, даним рішенням, Залізничній районній адміністрації було доручено ОСОБА_1 в судовому порядку визнати таким, що втратив право на житло. Однак, в задоволенні позову було відмовлено. Відтак, позивачі вважають, що права на користування даним житлом не втратили. У зв`язку з цим, неодноразово звертались до відповідача із заявою про надання іншого житла в зв`язку з аварійністю будинку. З відповіді відповідача в задоволенні заяви відмовлено та повідомлено заявника про те, що житлом він буле забезпечений в порядку черговості. З аналогічних підстав, позивачі отримали відповідь і на заяву від 01.04.2019 року. За вказаних обставин, просить позов задоволити.

Позивачі та їх представник - адвокат Гуменюк О.Р. до судового засідання подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, просять задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з тим, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачі не віднесені до переліку категорій громадян, які мають переваги в отриманні жилих приміщень перед іншими категоріями позачерговиків.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Водночас, 21.08.2019 року подала пояснення, в яких вказала, що позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки зазначений позивачами будинок є ветхим, не підлягає знесенню, не загрожує обвалом, не підлягає переобладнанню в нежилий, а тому, не підпадає під норми ЖК України щодо позачергового одержання жилих приміщень.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на викладене, позиція представника відповідача розцінюється судом як така, що спрямована на затягування розгляду справи, що є порушенням прав позивача на розгляд його справи упродовж розумного строку та свідчить про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що представник відповідача у судове засідання не з`явилась без поважних причин, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити. Крім того, в матеріалах справи наявний відзив відносно позовних вимог позивачів, а тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.129 Конституції України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 48,3 кв.м.

Згідно Витягу №213 з Рішення Залізничної районної ради народних депутатів м.Львова №767 від 12.04.1983 року «Про технічний стан квартир і будинків, розташованих на території району» будинок АДРЕСА_3 вирішено вважати ветхими, що не підлягають ремонту.

Згідно технічних висновків «Про стан конструкцій житлового будинку АДРЕСА_3 Державного науково-дослідного та проектно - вишукувального інституту «НДІпроектреконструкця» (листопад 1999 року), одноповерховий дерев`яний житловий будинок АДРЕСА_3 побудований у 1938 році, має фізичний знос 85,5 % і не придатний до проживання. Основні несучі конструкції /стіни, перекриття, дах - дерев`яні, знаходяться в аварійному стані, існує загроза їх обвалу.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 28.07.2003 року в позові Залізничної райадміністрації м.Львова до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про визнання їх втратившими право на житло у будинку АДРЕСА_3 відмовлено за безпідставністю вимог. Рішення набрало законної сили 29.08.2003 року.

Відповідно до листа Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 18.02.2019 року за №2501-528, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у Львівській міській раді з 14.04.1987 року за №9882 в списку для першочергового надання житла (ветхий будинок) - з 14.04.1987 року за №1582.

Відповідно до листа Управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради б/н, скерованого на звернення ОСОБА_1 від 03.04.2019 року, останній перебуває на квартирному обліку у Львівській міській раді з 14.04.1987 року за №9882 в списку для першочергового надання житла (ветхий будинок) - з 14.04.1987 року за №1582. Крім того, повідомлено, що рішення про визнання будинку АДРЕСА_3 аварійним, що загрожує обвалом - не приймалось.

Перебування на квартирному обліку позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в першочерговому сиску з 14.04.1987 року за №1582, як дім, який не підлягає ремонту підтверджується також довідками Управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 20.08.2019 року №2501/694 та №2501/695.

Аварійний стан будинку та неможливість його використання за функціональним призначенням, оскільки частина основних несучих огороджувальних конструкцій будинку знаходяться у зруйнованому стані, загроза обвалом - підтверджено висновком експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз та права №417 від 14.01.2020 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи. Позивачі неодноразово звертались до відповідача про відселення з аварійного будинку в інше благоустроєне житло, проте, їм було відмовлено з підстав, що рішеня про визнання будинку аварійним, що загрожує обвалом не приймалось.

Статтею 110 ЖК України, норма якої є імперативною, передбачено, що громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, зокрема у випадку, якщо: будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом.

Згідно зі ст.112 ЖК України, якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, виселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а в разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.

Статтею 113 ЖК України встановлено вимоги, що пред`являються до благоустроєного жилого приміщення у зв`язку з виселенням.

Так, зокрема, нормою цієї статті передбачено, що надаване громадянам у зв`язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 ЖК України. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або член сім`ї, що проживає разом з ним, має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру.

Інших норм, які б регулювали порядок відселення громадян із будинків, що загрожують обвалом, з наданням іншого благоустроєного житла, зокрема, для громадян, що проживають у приватизованих квартирах у будинках, які належать до комунальної власності місцевих рад, в ЖК Україні немає.

Враховуючи наведені вище норми матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, й встановлені фактичні обставини справи про те, що будинок, в якому знаходиться квартира, у якій зареєстровані позивачі, визнано аварійним й таким, що загрожує обвалом, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позивачами вимог про надання їм іншого благоустроєного жилого приміщення взамін жилого приміщення квартири АДРЕСА_2 .

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача та третьої особи щодо застосування до спірних правовідносин норм ст.ст. 43, 45, 46 ЖК України, які регулюють питання черговості отримання жилих приміщень громадянами, що перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, оскільки правовою підставою звернення позивачів із вказаним позовом є ст.ст.110, 112 ЖК України, якими визначено окремий порядок надання жилого приміщення громадянам, що проживають у будинку, який загрожує обвалом.

На переконання суду, за наведених вище обставин, доводи позивачів про те, що невжиття відповідачем визначених законом заходів по відселенню з цього будинку може становити загрозу для їхнього життя та здоров`я, є обґрунтованими, а тому, позов слід задоволити, зобов`язавши виконавчий комітет Львівської міської ради надати на сім`ю позивачів інше благоустроєне житло взамін жилого приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 5, 18, 76, 77, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволити.

Зобов`язати Виконавчий комітет Львівської міської ради (79006, м.Львів, пл.Ринок, 1, ) надати на сім`ю у складі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.№ НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідент.№ НОМЕР_2 ) інше благоустроєне житло взамін жилого приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з Виконавчого комітету Львівської міської ради (79006, м.Львів, пл.Ринок, 1, ) у користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.№ НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 384,20 гривень.

Стягнути з Виконавчого комітету Львівської міської ради (79006, м.Львів, пл.Ринок, 1, ) у користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідент.№ НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 384,20 гривень.

Повний текст судового рішення складено 27.07.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Х.М. Мисько