Справа № 344/5510/19
Провадження № 2/344/689/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , яка на випадок своєї смерті склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1 . В зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилась спадщина на: 1/2 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку загальною площею 87,8 кв.м, житловою площею 54,0кв.м.; літньої кухні площею 27,2 кв.м.; сараю площею 5,9 кв.м.; вбиральні площею 1,4 кв.м.; літньої кухні площею 51,5 кв.м.; гаражу площею 51,5 кв.м.; колодязю, огорожі №1, огорожі № 2, яке належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2002 року; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю. ОСОБА_1 звернулась до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з наявністю у складі домоволодіння самовільних прибудов. Оскільки право власності на самовільно збудовані об`єкти не набувається, позивачка змушена була звернутись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.

В судовому засіданні Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області просила відмовити в задоволенні позову через необгрунтованість.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з"явився, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено.

Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю серії ІФ № 15/02-008411 виданого на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської Ради народних депутатів від 19.05.2001 року № 204 земельна ділянка, яка розташована на території АДРЕСА_1 передано в спільну - сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 39-40).

З копії свідоцтва про право на спадщину від 29.10.2002 року встановлено, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_3 . Спадкове майно на яке видано це свідоцтва складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 . (а.с. 48).

Згідно довідки державного нотаріуса Першої Івано-Франківскої нотаріальної контори Дмитрук С.Д. від 17.02.2020 року №337/02-14 вбачається, що у свідоцтві про право на спадщину за законом від 29.10.2002 року (номер за реєстром 2-2133, спадкова справа №1238), виданому ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 допущено технічну описку, а саме: в другому абзаці свідоцтва замість правильного номеру будинку « НОМЕР_1 » зазначено неправильний « НОМЕР_1 » (а.с.126).

Згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі від 31.10.2002 року встановлено, що ? частина будинковолодіння АДРЕСА_1 обласним бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_3 (а.с.68 на звороті).

За змістом копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , характеристика будинку, господарських будівель та споруд наступна: житловий будинок площею 122,5 кв.м, літня кухня площею 27.2 кв.м, сарай площею 5.9 кв.м, вбиральня площею 1,4 кв.м., літня кухня площею 51,5 кв.м, гараж площею 51,5 кв.м, колодязь площею 6,0 кв.м., та дві огорожі (а.с. 41-45).

З копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації № 00512 від 21.03.2017 вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_1 має наступні характеристики: станом на 28.06.1979 року (момент здійснення реєстрації права власності), до складу домоволодіння входили: житловий будинок загальною площею 87,8 кв.м, сарай загальною площею 27,2 кв.м, сарай загальною площею 5,9 кв.м, вбиральня загальною площею 1,4 кв.м, огорожа загальною площею 70,2 кв.м, огорожа загальною площею 98,6 кв.м, колодязь загальною площею 6,0 кв.м; станом на 21.03.2017 року (момент здійснення поточної технічної інвентаризації) до складу домоволодіння входили: житловий будинок загальною площею 87,8 кв.м, літня кухня загальною площею 27,2 кв.м, сарай загальною площею 5,9 кв.м, вбиральня загальною площею 1,4 кв.м, літня кухня загальною площею 51,5 кв.м, гараж загальною площею 51,5 кв.м, огорожа загальною площею 70,2 кв.м, огорожа загальною площею 98,6 кв.м, колодязь загальною площею 6,0 кв.м. Сарай площею 27,2 кв.м. переобладнаний під літню кухню, також змінена літровка колодязя з літери С на літеру N, виконання даного виду робіт не належить до самочинного будівництва та не потребує дозвільних документів. Літня кухня площею 51,5 кв.м. та гараж площею 51,5 кв.м. самочинно збудовані (а.с. 46).

За результатами проведеного технічного обстеження об`єкта літньої кухні та гаражу по АДРЕСА_1 , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації, що підтверджується звітом про проведення технічного обстеження. За даними звіту встановлено зі слів забудовника, що об"єкт згідно документацією, яка збереглася, був збудований у період до 1994 року (а.с. 50-56).

Згідно звіту про проведення незалежної оцінки будинковолодіння з господарсько- побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 від 21.03.2019 року ринкова вартість об`єкта оцінки -143 600,00 грн. (а.с.57-67).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що 05.11.2016 року зроблено запис за № 1809, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 (а.с. 33).

Відповідно до копії заповіту від 29.10.2002 року ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 все належне їй майно (а.с. 34).

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч.3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З повідомлення Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори №3178/02-14 від 18.09.2019 року встановлено, що 13.03.2017 до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори дочкою покійної ОСОБА_1 було подано заяву №523 про прийняття спадщини за заповітом, в зв`язку з чим було заведено спадкову справу №174/2017 року, однак видати свідоцтво про право на спадщину не представилось можливим, оскільки у складі спадкового майна - домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 є самовільні прибудови. Згідно довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» №00512 від 21.03.2017 року в складі домоволодіння є самочинно збудовані літня кухня під літ.Д, площею 51,5 кв.м. та гараж під літ.Д1 площею 51,5 м.кв. (а.с.95).

Аналіз зазначених норм в сукупності та встановлені судом фактичні обставини дають можливість прийти до висновку, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки у передбаченому законом порядку звернулась до нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Частина друга статті 16 ЦК України містить можливі способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що до складу спадщини входять самовільно збудовані об`єкти, однак належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дані об`єкти були збудовані саме ОСОБА_3 суду не надала.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 належала лише 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Частина домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 .

Стаття 331 ЦК України регулює питання набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва: право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (у разі необхідності зазначена особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону).

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (частина перша статті 376 ЦК України).

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК України).

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено, що саме померла ОСОБА_3 здійснила самочинне будівництво, набула на нього права власності та зазначені об"єкти входять до складу спадщини, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю.

На підставі ст.ст. 375, 376, 1216-1218, 1268, 1276, 1296 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2020 року