Номер провадження: 22-ц/813/743/20
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я.В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря Лопотана В.І.

Відповідача- ОСОБА_1

Представника відповідача- ОСОБА_2

Позивача- ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 червня 2018 року в цивільній справі за позовом житлово-будівельного кооперативу «Приморський - 27» до ОСОБА_1

- про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

04.10.2016 року ЖБК «Приморський-27» уточнюючи позовні вимоги просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 9452,45 гривень, що включає :

-4828,62 грн. за утримання будинку;

- 410,53 грн експлуатацію ліфта;

- 373,75 грн вивіз ТПВ;

-434,07 грн освітлення місць загального користування;

-3 397,23 грн водопостачання та водовідведення;

-8,25 грн обслуговування ліч.тепла.

Вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг,які надає ЖСК «Приморський-27».

У зв`язку з невиконанням відповідачкою обов`язку щодо оплати комунальних послуг стосовно утримання будинку, експлуатації ліфта ,вивозу ТПВ, освітлення місць загального користування за період з 01.05.2013 року по 3011.2016 року утворилась зазначена заборгованість,котру просять стягнути в судовому порядку.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Приморський-27» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 1.05.2013р. по 30.11.2016р. у сумі 9452,45 грн. та судові витрати 1378 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду та зменшення розмір заборгованості за комунальні послуги за період з 01.05.2013 року по 30.11.2016 року до суми 2911,62 грн. та судові витрати до 430 грн. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема посилається на відсутність письмового договору про надання послуг та на відсутність рішень щодо затвердження тарифів, яким користується кооператив у своїй діяльності та відсутні докази про надання послуг.

Крім того, посилається на те, що заборгованість розрахована з загальної площі 62,5 кв.м., а не з 61,7 кв.м., яка знаходиться у її власності та на те, що розрахунок по водовідведенні здійснено по нормам споживання при наявності індивідуального водо лічильника.

Посилаючись на те, що за період тимчасової відсутності п.6 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вона має право на несплату вартості комунальних послуг.

Одночасно посилається на те, що за позовом ОСОБА_4 рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2018 року визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів ЖБК «Приморський-27» від 27.07.2014 року,оформлене протоколом № 5 від 27.07.2014 року про затвердження кошторису на утримання дому та прибудинкової території та підвищення тарифів.

Розраховуючи суму заборгованості апелянта виходить з тарифу 1,43 грн, затверджений рішенням загальних зборів від 27.08.2006 року та за 33 місяці, з урахування сплати 1130,06 грн , вважає суму заборгованості - 2911,62 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з того що ЖСК "Приморський-27" належним чином виконувало взяті на себе зобов`язання, а відповідачка в період з 1.05.2013р. по 30.11.2016р користувалася наданими їм послугами, проте не здійснювала їх оплату.

Відповідно до ст.213 ЦПК 2004 року рішення суду повинне бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно й усебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин .

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеєр Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands») від 27.10.93, заява №14448/88, §33).

Створення рівних можливостей учасникам процесу в доступі до суду та до реалізації та захисту їхніх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Відповідно до статуту ЖБК « Приморський-27» є обслуговуючим кооперативом, виключною метою якого є обслуговування, ремонт і реконструкція житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів ЖБК і за рахунок пасивних доходів і фінансової допомоги від добровільних внесків або дотацій держави, отриманих і використаних кооперативом відповідно до мети його діяльності. Метою діяльності, серед іншого є: забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території, реалізація прав на володіння, користування та розпорядження об`єктами будинку, що перебувають у спільній власності членів кооперативу - власників квартир, жилих та нежилих приміщень будинку; сприяння в отриманні мешканцями будинку комунальних послуг та інших послуг тощо.

Відповідно до статті 1 Закону «Про житлово комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд -це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 29 Закону «Про житлово комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Відповідно до ч.1 ст.13 закону «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоча у ч.1 ст.19 закону «Про житлово комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 закону «Про житлово комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15.

Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування в справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачка зазначає, що не проживає в квартирі, а тому зазначені послуги не отримує.

З матеріалів справи вбачається, що між ВАТ ЕК «Одесаобленерго та ЖБК «Приморський-27» укладено договір на електропостачання електричної енергії від 23.10.2008 року; договором з ТОВ «Інфокс» укладений договір № 9/13-КС від 01.02.2013 року( а.с. 126-134).

Доказів, які б підтверджували її не проживання в квартирі ОСОБА_1 не надала, як і не надано доказів щодо звернення її до ЖБК "Приморський- 27" про перерахування в зв`язку з цим боргу.

Посилання апелянта на те, що заборгованість за комунальні послуги розрахована із застосуванням тарифів,які в судовому порядку визнано незаконними і не чинними не приймаються до уваги, оскільки рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2018 року на час розгляду справи не було чинним.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється на час розгляду справи, ОСОБА_1 не позбавлена права на звернення з заявою до ЖБК про перерахунок заборгованості в цій частині за комунальні послуги, у зв`язку з зміною тарифу.

Відповідно до частини 1,2 ст. закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

У разі наявності квартирного лічильника холодної води - нарахування проводиться тільки за показниками лічильника.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 користується послугами водовідведення засобами вимірювальної техніки, а тому її посилання на неправильність розрахунку не доведено належними та допустимими доказами, так як у разі відсутності лічильника, нарахування проводяться відповідно до норм споживання.

Зазначені обставини відповідачами належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не спростовані, а тому з врахуванням доведеності заборгованості відповідачкою за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2013 року по 30.11.2016 року у розмірі 9 452,45 грн позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання на те, що заборгованість розрахована з площі 62,5 кв.м. спростовується розрахунком заборгованості нарахування суми заборгованості за ос/рах 88,кВ. АДРЕСА_1 , відповідно до якого заборгованість розрахована з загальної площі 61,7 кв.м.( а.с. 169-180 т.1).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до незгоди з висновком суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.09.2018 року ОСОБА_1 зменшено розмір сплати судового збору до 54 грн 40 коп та її сплату відстрочено до ухвалення судового рішення по суті,судова колегія з підстав ст.141 ЦПК України вважає за необхідним стягнути зазначену суму судового збору ( а.с.29-30 т.2).

Керуючись ст. 367,368,374, 375 ,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 червня 2018 року - без змін. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 12.08.2020 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра