ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/473/20 Номер провадження 22-ц/814/1672/20Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Одринської Т.В.

суддів: Карпупшна Г.Л., Пікуля В.П

за участю секретаря судових засідань - Ряднини І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів

за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТРАНСПЕЛЕ» - Жибер В.В.

на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 03 червня 2020 року

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 1-1 від 15 вересня 2011 року виданого Машівським районним судом Полтавської області про стягнення з ТОВ «Компанія Транспеле» на її користь матеріальної шкоди у розмірі 10888 грн 63 коп. та моральну шкоду в розмірі 80000 грн; та дублікат виконавчого листа № 1- 1 від 15 вересня 2011 року виданого Машівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на її користь судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 1090 грн.

Заява обґрунтована тим, що вироком Машівського районного суду Полтавської області від 01 червня 2011 року ОСОБА_2 було засуджено за ч.3 ст.286 КК України до 9 р. позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 р. та цим же вироком було задоволено її цивільний позов до ТОВ «Компанія Транспеле», з якого стягнуто на її користь матеріальну шкоду в сумі 10888 грн та моральну шкоду в сумі 80000 грн, а також з ОСОБА_2 на її користь стягнуто понесені судові витрати у розмірі 1090 грн.

У справі видано виконавчі листи від 15 вересня 2011 року № 1-1, які вона пред`явила для виконання до виконавчої служби м. Сєвєродонецьк Луганської області, проте кошти їй не було відшкодовано. Зазначає, що після 2014 року територія Луганської області, і в т.ч. м. Луганськ, стала непідконтрольна Україні, а тому подальша доля виконавчих листів їй невідома.

Оскільки, на даний час, ТОВ «Компанія Транспеле» зареєстроване в м. Київ, заявниця бажає пред`явити виконавчі листи до виконання за місцем реєстрації юридичної особи боржника.

Враховуючи вищевикладене, просила визнати причини втрати нею виконавчих листів поважними та видати їй дублікат виконавчих листів.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 03 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа Машівського районного суду Полтавської області № 1-1 від 15 вересня 2011 року про стягнення з ТОВ «Компанія Транспеле» на користь ОСОБА_1 , спричинену їй матеріальну шкоду у розмірі 10888 грн 63 коп. та моральну шкоду в розмірі 80000 грн; дублікат виконавчого листа Машівського районного суду Полтавської області № 1-1 від 15 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 1090 грн за проведення судово-психологічної експертизи.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки оригінал виконавчого листа, який виданий стягувачем втрачено, тому на підставі п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України заява ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів підлягає задоволенню.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транспеле» - Жибер В.В., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення вимог кримінально процесуального законодавства та норм цивільно процесуального законодавства, просив скасувати оскаржувану ухвалу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення вимог ч. 3 - 5 ст. 539 КПК України, розглянув справу без належного повідомлення засудженого про час та місце розгляду даної справи. Окрім того, матеріали справи не містять доказів про наявність відкритого виконавчого провадження по втрачених заявницею виконавчих листах. Апелянт вважає, що підстав для видачі дублікатів виконавчих листів не має, оскільки строк для пред`явлення їх до виконання минув. Суд першої інстанції не обґрунтував постановлену ухвалу з посиланням на відповідні докази.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Машівського районного суду Полтавської області від 01 червня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11 серпня 2011 року, цивільний позов ОСОБА_1 , пред`явлений у кримінальній справі, задоволено. Стягнуто з ТОВ «Компанія Транспеле» на користь ОСОБА_1 , спричинену їй матеріальну шкоду у розмірі 10888,63 грн та моральну шкоду в розмірі 80000 грн, а також стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 1000 грн на правову допомогу та 1090 грн за проведення судово-психіатричної експертизи, а всього 2090 грн (т. 9, а.с.а.с 20-30,206-213).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2012 року, в порядку ст. 395 КПК України вирок Машівського районного суду Полтавської області від 01 червня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 11 серпня 2011 року змінено, зокрема скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь потерпілих, в тому числі ОСОБА_1 , по 1000 грн витрат на правову допомогу, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в решті рішення залишено без змін (т. 9 а.с. 145-154).

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі листи № 1-1/2011 про стягнення коштів з ТОВ «КОМПАНІЯ ТРАНСПЕЛЕ» отримано ОСОБА_1 05 жовтня 2011 року, (т.10 а.с.11).

Відомості про наявність виконавчого провадження по вищевказаних виконавчих листах про стягнення сум на користь ОСОБА_1 в справі - відсутні.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав наявними підстави для видачі дублікатів виконавчого листа.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 431 ЦПК України).

В пункті 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України вказано, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставини втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону Про виконавче провадження № 606-ХІУ (чинного на час видачі виконавчих листів) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону Про виконавче провадження № 606- ХІV (чинного на час видачі виконавчих листів) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції ухилився від дослідження обставин щодо строків визначених законом для звернення заявника з відповідною заявою.

Так з матеріалів справи вбачається що, Машівським районним судом Полтавської області 15 вересня 2011 року, було видано виконавчий лист № 1-1, щодо стягнення з ТОВ «Компанія Транспеле» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди розмірі 10888 грн 63 коп. та моральної шкоди в розмірі 80000 грн; та виконавчий лист № 1-1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 1090 грн., які заявниця отримала 05 жовтня 2011 року.

З відповіді Головного управління юстиції у Луганській області від 09 грудня 2011 року вбачається, що на виконанні в Луганському ВДВС Луганського міського управління знаходилося зведене виконавче провадження про стягнення боргів з ТОВ «Компанія Транспеле» на користь фізичних осіб, в складі яких ОСОБА_1 не значиться. (т. 10 а.с. 168).

Доводи заявниці про направлення виконавчих листів до виконавчої служби м. Сєвєродонецька Луганської області є неспроможними, оскільки належними та допустимими доказами, в розумінні ст. 81 ЦПК України, не підтверджено, як і не зазначено строку їх направлення. Підстав, що унеможливлюють надати інформацію про відрите виконавче провадження в 2011 році Сєвєродонецьким міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заявником не вказано.

Обґрунтовуючи заяву про видачу дублікатів виконавчих листів, заявник зазначила, що з 2014 року частина Луганської області, в тому числі м. Луганськ, стали непідконтрольними Україні, в зв`язку з чим подальша доля виконавчих листів їй невідома.

В сою чергу до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів ОСОБА_1 звернулася лише в травні 2020 року, заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявниця не подавала.

Таким чином, зазначене свідчить про те, що заявник тривалий час (з 2011 р.) як стягувач не цікавився ходом виконання судового рішення, а із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів звернулася лише у травні 2020 року, тобто поза межами строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом апеляційної інстанції не встановлено, що ОСОБА_1 вчиняла дії, які б свідчили про добросовісну реалізацію нею своїх процесуальних прав, зокрема учинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, її твердження про те, що виконавчі листи втрачені ґрунтуються лише на припущеннях.

Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа є також закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання, поважних причин для поновлення якого, колегією суддів не встановлено.

Оскільки підстави поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні, заява про видачу дублікату виконавчого листа не підлягає задоволенню.

Розглядаючи дану заяву, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а також допустив порушення вимог процесуального законодавства, оскільки не повідомив засудженого ОСОБА_2 про час, дату і місце судового розгляду.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

З урахування викладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1,4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382 - 384,431,433 ЦПК України, 17.4 Розділом XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТРАНСПЕЛЕ» - Жибер В.В. - задовольнити.

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 03 червня 2020 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено протягом двох робочих днів.

Головуючий суддя: Т.В. Одринська

Судді: Г.Л. Карпушин

В.П.Пікуль