Провадження № 2-о/686/327/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельнциької області в складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

секретаря судового засідання Петльованої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

встановив:

14.08.2020 заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис з забороною ОСОБА_2 перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , а також забороною наближатися на відстань 2 км. до її місця проживання. Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 зазначила, що під час спільного проживання ОСОБА_3 у вересні 2018 року вчинив щодо неї фізичне та моральне насильство, ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП №686/28977/18, 686/25823/18, 686/17821/18, 686/2921/19, 686/15141/19, 686/7241/19, 686/5528/20. 12 березня 2019 року ОСОБА_2 здійснив напад на тещу, у зв`язку із чим вона звернулася до міського травматологічного центру, 05 липня 2019 року ОСОБА_2 знову було нанесено тілесні ушкодження, у зв`язку із чим вона звернулася до міського травматологічного центру. Крім цього відносно ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження №0004718. З боку ОСОБА_2 постійно озвучуються погрози, що негативно впливає на психологічний стан ОСОБА_1 .

Заявник в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно проживають по АДРЕСА_1 . Заявниця є тещею ОСОБА_4 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП, зокрема постановами Хмельницького міськрайонного суду від 06 грудня 2018 року у справі №686/28977/18, у справі №686/15141/19 від 08 серпня 2019 року, №686/7241/19 від 17 квітня 2019 року.

Крім цього відносно ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження №0004718 відносно насильства в сім`ї.

З витягу із сайту судової влади вбачається що на розгляді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у 2020 році перебували справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме № 686/5528/20, в якій 27 травня 2020 винесено постанову про закриття провадження у справі, та 686/10252/20 в якій також 08 липня 2020 року прийнято постанову про закриття провадження у зв`язку із закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, визначених ст.38 КУпАП.

Суд, зважаючи на встановлені обставини, а саме існування неприязних відносин, та неодноразових звернень з приводу психологічного насильства у 2018-2020 роках, приходить до висновку, що заінтересованою особою вчинялись психологічне та фізичне насильство щодо заявниці, однак до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 притягався лише у 2018-2019 роках, факти вчинення адміністративних правопорушень у 2020 році свого підтвердження не знайшли.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пунктів 8 та 9 частини 1 статті 1 цього Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

В силу пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно пункту 17 частини 1 статті 1 цього Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частинами 1 та 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Заявником до суду було надано копії травм карт за 2019 рік, а також долучено копії постанов, на підставі яких ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП, які були винесені у 2018 - 2019 роках. Долучені до справи докази, зокрема постанови про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності свідчать про те, що останнім допускалися висловлювання нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою щодо ОСОБА_1 .

Суд, оцінюючи наявні ризики та вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, приходить до висновку, що між подіями, які свідчили про вчинення психічного та фізичного насильства відносно заявника та моментом його звернення минув значний проміжок часу, а також сам характер таких дій приходить до висновку про те, що підстави для задоволення поданої заяви відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису ОСОБА_4 , із забороною наближатися до місця проживання заявниці ближче ніж на 2 км., а також перебувати у місці спільного проживання АДРЕСА_1 строком на шість місяців відмовити. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст рішення виготовлено 14.09.2020 року.

Суддя: