Справа № 510/605/20
Провадження № 2-о/510/28/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.20 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В.

за участю: секретаря Івановій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 05.07.1999 р. на квартиру АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що при виготовленні свідоцтва про право власності посадовими особами було допущено помилку у написанні її ім`я по-батькові, а саме замість « ОСОБА_1 » в свідоцтві про право власності вказано - « ОСОБА_1 ».

Заявник у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Златі Д.С. (ордер серії ОД № 423876 від 10.03.2020 р.) надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надіслали до суду заяву, в якій зазначили, що не заперечують проти задоволення заяви про встановлення факту належності заявниці свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 05.07.1999 р.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія паспорта, ідентифікаційного номера ОСОБА_1 ; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 05.07.1999 р; протокол опитування ОСОБА_7 від 10.03.2020 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що заявниці на підставі свідоцтва про право власності від 05.07.1999 р. належить ј частина квартири АДРЕСА_1 . Нещодавно заявниця вирішила скласти заповідальне розпорядження, щодо своєї частки квартири на випадок своєї смерті, однак під час підготовки необхідних документів з`ясувалось, що у свідоцтві про право власності та паспортом заявниці маються розбіжності в написанні її імені по - батькові. Так, в свідоцтві про право власності, ім`я по-батькові заявниці вказано як « ОСОБА_1 », хоча в її паспорті громадянина України ім`я по - батькові записано як « ОСОБА_1 ». Це різночитання було допущене внаслідок орфографічної помилки у записі прізвища заявниці. Виправити ці розбіжності в позасудовому порядку є неможливим, оскільки органи, які проводять державну реєстрацію прав на нерухоме майно не можуть внести зміни у до правовстановлюючого документу, тому ця обставина змусила заявницю звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Від встановлення цього факту залежить виникнення у заявниці права в повному обсязі розпоряджатись своїм правом користування щодо зазначеної частки квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки щодо заявлених вимог, обставин справи заінтересовані особи не заперечували, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в томі числі про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документ і, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Про помилкове трактування імені по-батькові заявниці свідчать викладені нею у заяві обставини та пояснення ОСОБА_7 , викладені в протоколі опитування за її згодою від 10.03.2020 р. у відповідності до положень п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_1 вона знає багато років, знає, що їй та її донькам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 належить квартира по АДРЕСА_1 , в якій вони мешкають з 1992 р. Згідно паспорту громадянина України ПІБ заявниці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак при виготовлені свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.07.1999 р., посадовими особами було допущено помилку в написані імені по-батькові заявниці, а саме ім`я по-батькові заявниці в правовстановлюючому документі було зазначено як « ОСОБА_1 ». Виправити ці розбіжності в позасудовому порядку є неможливим. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволенню, а факт належності заявниці правовстановлюючого документу - встановленню, оскільки він має юридичне значення, тобто від нього залежить право заявниці в повному обсязі розпоряджатись своєю часткою квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 18.06.2007 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , належить видане виконавчим комітетом Ренійської міської Ради народних депутатів Ренійського району Одеської області на ім`я « ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 » свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 05.07.1999 р. на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін