Справа № 2-3000/11
Провадження № 2-п/0203/26/2020
УХВАЛА

10 серпня 2020 року у м. Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року у цивільній справі № 2-3000/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2020 року ОСОБА_1 (далі заявник, відповідач) звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою, в якій просить суд:

- поновити йому пропущений строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення;

- відстрочити йому сплату судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення;

- скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року по справі № 2-3000/11 і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Суд при вирішенні питання про прийняття до розгляду заяви про перегляд заочного рішення виходить з наступного.

У відповідності до вимог частин 1 та 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення визначені у ст. 285 ЦПК України.

У той же час частиною 8 ст. 285 ЦПК України встановлено, що до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Суд, перевіривши заяву ОСОБА_1 на відповідність вимогам ст. 285 ЦПК України, встановив, що така подана без додержання вимог ст. 285 ЦПК України, з огляду на наступне.

Так, в порушення п. 2 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, відповідачем не зазначено його місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку.

У відповідності до ч. 6 ст. 285 ЦПК України, до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Проте у заяві про перегляд заочного рішення відповідач заявляє клопотання про відстрочення йому сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з приводу чого суд зазначає наступне.

Питання щодо сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення урегульовано главою 11 ЦПК України та Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» (далі Закон).

Відповідно до положень ст. 1, ст. 2, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зазначає, що у ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначений вичерпний перелік осіб та умов, за яких суд може відстрочити сплату судового збору. Проте зазначені заявником у клопотанні підстави для відстрочення сплати судового збору не відповідають тим умовам, які відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є правовою підставою для відстрочення сплати судового збору. Заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження викладених ним обставин щодо неможливості сплати судового збору при пред`явленні до суду заяви про перегляд судового рішення, оскільки надані заявником відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків не охоплюють весь попередній календарний рік, тобто 2019 рік, з огляду на п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Тому, суд не бере до уваги зазначені заявником твердження у клопотанні про відстрочення сплати судового збору щодо наявності підстав для відстрочення йому сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, суд зазначає, що ст. 129 Конституції України визначено, що однією з засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі і фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Також суд звертає увагу заявника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Окрім того, невмотивоване відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

З огляду на викладене, суд доходить висновку щодо необхідності відмовити у задоволенні клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення в цивільній справі.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 9 ст. 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Отже, суд, враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року становить 2102 гривень 00 копійок, зазначає, що розмір судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення фізичною особою складає 420 гривень 40 копійок. Тому заявнику слід сплатити судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 420,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, подана без додержання вимог, викладених у ст. 285 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням йому строку для усунення недоліків заяви, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, шляхом надання суду: оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору; виправленої редакції заяви про перегляд заочного рішення із зазначенням місця проживання чи місцезнаходження заявника, номеру засобів зв`язку заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 285 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року у цивільній справі № 2-3000/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року у цивільній справі № 2-3000/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Встановити заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків заяви з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Визначені недоліки заяви заявнику усунути шляхом надання суду:

- оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 420,40 грн, який підлягає перерахуванню на наступний рахунок: отримувач коштів УК у Центр.р.м.Дніпра/Центр.р/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989316 , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0004007 , код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу судовий збір, за позовом ________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Кіровський районний суд м. Дніпропетровська;

- виправленої редакції заяви про перегляд заочного рішення із зазначенням місця проживання чи місцезнаходження заявника, номеру засобів зв`язку заявника.

Копію ухвали направити заявнику.

Суд роз`яснює заявнику, що у випадку, якщо недоліки заяви не будуть усунені у зазначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва