У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2020 Справа №607/1114/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Ромазан В.В.

за участю секретаря судового засідання Мотиль Б.І.

зацікавленої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі скаргу ОСОБА_2 , зацікавлені особи ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою про визнання бездіяльності головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В. протиправною.

В обґрунтування скарги зазначив, що відповідними постановами державним виконавцем у виконавчому провадженні №60524801 визначив місце побачення стягувача з дитиною. Стягувач (скаржник) 06.07.2020 року та 14.07.2020 року у визначений судовим рішенням час прибув за адресою, де проживає боржник на виконання рішення суду у справі №607/1114/17. Однак, боржник ОСОБА_3 , не забезпечила присутність сина стягувача. Державного виконавця при вчиненні даних дій не було, яка на думку скаржника в силу вимог ч.2 ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язана здійснювати перевірку виконання боржником судового рішення. Відтак, державний виконавець не винесла постанову про накладення штрафу на боржника через невиконання рішення суду та не повідомила про кримінальну відповідальність, як того вимагає ч.2 ст.63 Закон України «Про виконавче провадження». Вказані обставини, на думку скаржника свідчать про протиправність дій державного виконавця Гнатюк Н.В. Про перешкоджання виконання судового рішення стягував повідомив на гарячу лінію «102», на місце події прибули поліцейські ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які були очевидцями зазначених подій. У зв`язку з цим скаржник просить визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н. В. щодо не виконання нею вимог ч.2 ст.64-1 Закону України «про виконавче провадження» стосовно здійснення перевірки виконання боржником судового рішення у справі №607/1114/17/, зокрема 06 липня 2020 року та 14 липня 2020 року.

У судове засідання скаржник ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду скарги не подавав.

Зацікавлена особа боржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про місце та час розгляду справи.

В силу вимог ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності стягувача та боржника, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду скарги.

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В. у судовому засіданні вважає, що подана скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення. Також зазначила, що на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження АСВП №60546019 з приводу примусового виконання виконавчого листа № 607/1114/17, виданого 09.01.2019 Тернопільським міськрайонним судом про визначення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким встановлено побачення батька із сином за наступним графіком: - щопонеділка, з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.; - кожну другу та четверту суботу місяця 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; другу частину щорічних літніх канікул. 25.05.2020 року, 01.06.2020 року, 15.06.2020 року, 22.06.2020 року державним виконавцем Гнатюк Н.В. здійснено вихід за місцем проживання боржника для перевірки виконання рішення суду та встановлено, що боржником рішення суду виконується, однак побачення із сином ОСОБА_8 не відбулось через неявку стягувача ОСОБА_2 про що складено відповідні акти. Крім цього, 04.06.2020 року та 16.06.2020 року на адресу ОСОБА_2 направлено листи, відповідно до яких повідомлено боржника, що в разі повторної неявки на побачення із сином ОСОБА_8 згідно графіку встановленого судовим рішення, виконавчий документ буде повернуто згідно п.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». 22.06.2020 року державним виконавцем Гнатюк Н.В. відповідно до п.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану, оригінал виконавчого листа скеровано рекомендованою кореспонденцією ОСОБА_2 . Станом на момент розгляду справи зазначений виконавчий лист повторно до Тернопільського міського відділу не пред`являвся. Таким чином, вважає, що у зв`язку із тим, що зазначене виконавче провадження було завершене 22.06.2020 року, тому державним виконавцем у зазначені дати скаржником - 06.07.2020 року та 14.07.2020 року перевірку виконання судового рішення не проводилось. Крім цього, зазначила, що згідно виконавчого листа побачення стягувача із дитиною мають відбуватись щопонеділка та кожну другу та четверту суботу місяця, однак дата зазначена скаржником у поданій скарзі - 14.07.2020 року припадає на вівторок, день, який не визначений виконавчим листом. Враховуючи наведене, вважає свої дії правомірними, бездіяльності державним виконавцем не допускалось, а тому у задоволенні скарги просить відмовити.

Суд дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну з основних засад судочинства - обов`язковість виконання рішень суду.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Також, згідно п. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

07.11.2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60524801 з приводу виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/1114/17, відповідно до якого визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визначено, що батько проводить з сином час за наступним графіком: щопонеділка, з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв; кожну другу та четверту суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; другу частину щорічних літніх канікул.

19.11.2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н.В. винесено постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною, згідно якої визначено місцем побачення стягувача ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - АДРЕСА_1 (місце проживання боржника).

02.01.2020 року постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В. виконавче провадження передано до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та цього ж дня державним виконавцем зазначеного відділу винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

16.12.2019 року, 23.12.2019 року, 13.01.2020 року, 20.01.2020 року, 03.02.2020 року державним виконавцем Гнатюк Н.В. здійснено вихід за місцем побачення стягувача з дитиною ОСОБА_8 , у АДРЕСА_1 та складено акти державного виконавця, з яких вбачається, що побачення ОСОБА_2 із неповнолітнім ОСОБА_8 не відбулося через відмовою дитини спілкуватися з батьком.

03.02.2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

10.02.2020 року до зазначеного відділу повторно надійшла заява стягувача з приводу примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

12.02.2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

У період з 20.03.2020 року по 24.05.2020 року головним державним виконавцем зазначеного відділу Гнатюк Н.В. перевірка виконання судового рішення не здійснювалась у зв`язку із запровадженням карантину на території України.

26 травня 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В. винесено постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною, яким визначено місце побачення стягувану ОСОБА_2 із сином ОСОБА_8 - АДРЕСА_2 біля під`їзду №1 щопонеділка з 10.00 до 12.00 год., яку направлено сторонам виконавчого провадження.

25.05.2020 року, 01.06.2020 року, 15.06.2020, 22.06.2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В. здійснено вихід за місцем виконання судового рішення, однак побачення із неповнолітнім ОСОБА_8 не відбулось у зв`язку із неявкою стягувача, про що складено відповідні акти.

Як вбачається із складених актів державним виконавцем Гнатюк Н.В. від 25.05.2020 року, від 01.06.2020 року, від 15.06.2020 року, від 22.06.2020 року, виходом за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що боржник ОСОБА_9 рішення суду виконала, надавши сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для побачення із батьком у визначений час та місці побачення, однак побачення не відбулось через неявку стягувача ОСОБА_2 , причини неявки не повідомив.

Крім цього, головним державним виконавцем Гнатюк Н.В. на адресу сторін виконавчого провадження було направлено вимогу виконавця від 16.06.2020 року за №53665, відповідно до якої державний виконавець зобов`язував сторін виконавчого провадження з`явитись на проведення виконавчих дій 22.06.2020 року о 10.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 та забезпечити побачення стягувача з дитиною в порядку визначеному рішенням суду.

14.06.2020 року за №51686, а також 16.06.2020 року за №53694 на адресу стягувача ОСОБА_2 за підписом керівника Тернопільського міського відділу ДВС направлено листи із повідомленням стягувача ОСОБА_2 , що у разі повторної неявки на побачення із сином згідно графіку встановленого судом, виконавчий документ буде повернуто ОСОБА_2 згідно п.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

22 червня 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а також направлено оригінал виконавчого листа рекомендованою кореспонденцією на адресу стягувача ОСОБА_2 .

Державним виконавцем Гнатюк Н.В. зазначену постанову для відома направлено на адресу стягувача листом від 22.06.2020 року за №55075.

Станом на момент розгляду справи зазначена постанови головного державного виконавця Гнатюк Н.В. про повернення виконавчого документу стягувану від 22.06.2020 року є чинною.

В силу вимог п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа. Частиною 4, 5 зазначеної статті Закону передбачено, що про повернення стягувачу виконавчого документу та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

ОСОБА_2 у поданій скарзі зазначає про те, що головний державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В. на його думку,не здійснювала перевірку виконання судового рішення боржником, зокрема 06 липня 2020 року та 14 липня 2020 року, відтак зобов`язана була винести постанову про накладення на боржника штрафу та не повідомила про кримінальну відповідальність, як того вимагає ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Складеними актами головного державного виконавця Гнатюк Н.В. від 25.05.2020 року, від 01.06.2020 року, від 15.06.2020 року, від 22.06.2020 року та виходом за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що боржник ОСОБА_9 рішення суду виконала, надавши сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для побачення із батьком у визначений час, спосіб та у місці побачення, однак побачення не відбулось через неявку стягувача ОСОБА_2 про що зафіксовано у них, а тому головним державним виконавцем Гнатюк Н.В. 22.06.2020 року було прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_2 на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». В подальшому, виконавчі дій після винесення вказаної постанови державним виконавцем не вчинялись правомірно, а тому виконання судового рішення, у тому числі у дні зазначені скаржником ним не перевірялись. Таким чином, суд вважає, що твердження скаржника ОСОБА_2 про бездіяльність державного виконавця, а також не виконання ним вимог ч.2 ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження» суд вважає безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що скарга ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 450-452 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 , зацікавлені особи ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвалу у повному обсязі складено 14 серпня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан