Провадження № 2-о/643/437/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2020року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Майстренко О.М., за участю секретаря -Постульга О.Г. , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Московський районний у м. Харкові відділ державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Харківський міський відділ державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області про внесення змін до актового запису цивільного стану, ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась до суду з заявою та просить визнати неправильність записів в актах цивільного стану: - в актовому запису про народження № 1501, складеному 10.05.2006 р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в частині написання імені дитини « ОСОБА_3 »; та внести зміни до актового запису про народження № 1501 від 10.05.2006 р., складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: змінити власне ім`я народженого « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 ».

В обґрунтування вимог заяви заявник посилається на те, що , вона, ОСОБА_1 , звернулася до Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про внесення змін до актового запису про народження її неповнолітньої дитини, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , - актовий запис № 1501 від 10.05.2006 р., складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а саме: змінити ім`я народженого з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 » .Зміна імені сина викликана тим, що при реєстрації народження сина через слабке знання російської мови і не володіння українською мовою заявницею , через відсутність погодження з нею імені сина, йому було присвоєно власне ім`я без урахування її побажання. В традиціях заявника необхідно ураховувати час, місце, рік народження дитини з її ім`ям, а при наданні сину імені « ОСОБА_3 » це не було враховане; зараз це непорозуміння було виправлено та сину надане ім`я « ОСОБА_5 ». Згода між батьками дитини, з цього приводу досягнута, саме ім`я сина « ОСОБА_5 » відповідає волі як батьків дитини, а також і бажанню сина. При оформленні актового запису про народження була допущена прикра помилка та непорозуміння. Через зазначені невідповідності в свідоцтві про народження сина, де його ім`я значиться як « ОСОБА_3 », та в його паспорті, виданому КНР, де його ім`я значиться як « ОСОБА_5 », на даний момент у сина виникли труднощі, пов`язані з навчанням, оформленням документів в Україні.. Таким чином, внесення змін до актового запису про народження має юридичне значення, у зв`язку з чим заявник звернулась до суду з вказаною заявою.

Заявник подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати за його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Заінтересовані особи - Московський районний у м. Харкові відділ державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Харківський міський відділ державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, заяв та клопотань до суду не подали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, щопункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звернулася до Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про внесення змін до актового запису про народження її неповнолітньої дитини, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , - актовий запис № 1501 від 10.05.2006 р., складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а саме: змінити ім`я народженого з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 ».

Згідно Висновку Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 14.11.2019 р. ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану за відсутності підстав.

Згідно паспорту № НОМЕР_1, виданого Китайською Народною Республікою, прізвище сина заявника вказане « ОСОБА_6 », ім`я - « ОСОБА_5 », дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Україна; у той же час в паспорті вказане інше ім`я власника цього паспорту - « ОСОБА_4 »; виданий паспорт 29.03.2019 року.

Через зазначені невідповідності в свідоцтві про народження сина, де його ім`я значиться як « ОСОБА_3 », та в його паспорті, виданому КНР, де його ім`я значиться як « ОСОБА_5 », на даний момент у сина заявника виникли труднощі, пов`язані з навчанням, оформленням документів в Україні..

Акти громадянського стану - це засвідчені органами держави факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов`язків, підлягають обов`язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цілому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частина 3 і 4 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника , а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови № 12 від 07 липня 1995 р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових /архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових інших посвідчень тощо/ та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Пунктом 2.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.01.2011 р. за № 55/18793, встановлено, що заява про внесення змін до актових записів цивільного стану подається до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також можливо звертатися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред`явленні паспорта або паспортного документа.

Відповідно до п.п. 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу.

Відповідно до п. 2.13.1 Розділу П Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства /материнства/, усиновлення /удочеріння/, про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька /матір/ дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення /удочеріння/ недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи, що в даний час внести зміни до актового запису про народження самостійно органи державної реєстрації актів цивільного стану не взмозі, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення заяви .

Керуючись ст.ст. 13, 81, , 247, 259, 263-265 ЦПК України , Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» , суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису цивільного стану -задовольнити.

Визнати неправильність записів в актовому запису про народження № 1501, складеному 10.05.2006 р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в частині написання імені дитини « ОСОБА_3 ».

Внести зміни до актового запису про народження № 1501 від 10.05.2006 р., складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: змінити власне ім`я народженого « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Суддя Майстренко О.М.