Справа № 447/968/19 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 22-ц/811/913/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

секретаря: Сеньків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у травні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням у ДТП транспортного засобу.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Львівського НДЕКЦ МВС України Долинському Сергію Мироновичу.

На вирішення експерта поставлено наступне питання:

-визначити вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volvo», НОМЕР_1 , 2015 року випуску VIN НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, врезультаті ДТП на трасі М-06 «Київ-Чоп» 18.03.2018 року о 15 год. 45 хв.

Ухвалено проводити експертизу з оглядом транспортного засобу на підставі наявних в матеріалах справи документів, які містять дані, необхідні для визначення вартості відновлювального ремонту.

Екперта попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Витрати на проведення експертизи покладено на ОСОБА_3 .

Ухвалу суду оскаржив представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необгрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт стверджує, що ухвала суду постановлена без належної аргументації, наведені в ній висновки суду є загальними, зробленими без оцінки доказів, які містяться в матеріалах справи. Наданий позивачем звіт про оцінку майна є належним, допустимим і достатнім доказом, який підтверджує розмір майнової шкоди, заподіяної йому внаслідок ДТП, а проведення актуалізації звіту жодним чином не впливає на його правильність. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Призначаючи у справі судову автотоварознавчу експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а результати експертного дослідження мають значення для правильного вирішення спору по суті.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частина 3 ст. 103 ЦПК України передбачає, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експерту установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Згідно з ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення чи зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 103 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З позовної заяви вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 106 824,90 грн.

На підтвердження розміру завданої шкоди позивач долучає до матеріалів справи Звіт № 128/1 від 12 квітня 2019 року «Про оцінку автомобіля VOLVO FH, д.н.з. НОМЕР_3 », складений суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємцем ОСОБА_4 .

Відповідно до Звіту № 128/1 від 12 квітня 2019 року «Про оцінку автомобіля VOLVO FH, д.н.з. НОМЕР_3 » вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLVO FH», д.н.з. НОМЕР_3 становить 203 624,90 грн.

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з письмовим клопотанням про призначення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи, зазначив питання, які, на його думку, слід поставити на вирішення експерта та погодився оплатити проведення експертного дослідження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який з врахуванням позовних вимог, вірно зазначив, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання в автотоварознавчій сфері, без яких встановити вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді неможливо.

Враховуючи, що судова автотоварознавча експертиза в межах розгляду даної справи не проводилася, позивачем хоч і надано звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту, однак такий викликає аргументовані сумніви щодо його правильності, відповідачем категорично заперечується, оскільки є калькуляцією Звіту № 128 від 26.12.2018 року «Про оцінку автомобіля VOLVO FH, д.н.з. НОМЕР_3 », датою проведення оцінки у звіті зазначено 18 березня 2018 року, саме у той день, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, за фактом якої поліція тривалий час оформляла протоколи та інші матеріали дорожньо-транспортної пригоди, тому, на думку відповідача, дуже сумнівним є те, що 18 березня 2018 року було також проведено і оцінку вартості відновлювального ремонту, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявні підстави для призначення судової автотоварознавчої експертизи.

З протоколу судового засідання від 30 січня 2020 року вбачається, що в такому були присутні як представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 так і представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 . Таким чином сторони мали можливість висловити свою позицію з приводу призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, запропонувати питання, роз`яснення та вирішення яких потребує висновку експерта.

Покликання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що судом необґрунтовано призначено у даній справі судову автотоварознавчу експертизу, а висновки суду, наведені в ухвалі про її призначення є загальними, зробленими без оцінки доказів, які містяться в матеріалах справи, є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтян 1998 року у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень керівник експертної установи розглядає отримані матеріали і доручає відповідному структурному підрозділу експертної установи організувати проведення експертизи. При цьому він може безпосередньо призначити експерта та встановити строк виконання експертизи відповідно до вимог цієї Інструкції або передати вирішення цих питань заступнику керівника експертної установи чи керівникові підрозділу.

Призначаючи експертизу в даній справі, суд першої інстанції доручає проведення такої експерту Львівського НДЕКЦ МВС України Долинському Сергію Мироновичу.

Таким чином в ухвалі Миколаївського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року суд, всупереч вимога Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, безпосередньо призначив експерта, хоча призначення конкретного експерта, який буде проводити експертизу є прерогативою керівника експертної установи.

Задовольняючи клопотання відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, суд правильно виходив з того, що для з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи необхідні спеціальні знання в автотоварознавчій сфері, однак не вірно визначив виконавця даної експертизи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлена з дотриманням вимог закону, однак необхідно її змінити в частині визначення виконавця автотоварознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року змінити, виключивши з абзацу другого резолютивної частини прізвище експерта, якому доручено проведення автотоварознавчої експертизи.

В решті ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова складена 13.08.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.