КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7114/2020
справа №369/489/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В.

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, третя особа у справі: ОСОБА_3 , -

встановив:

В січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 та зняти його з місця реєстрації.

Вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником зазначеного домоволодіння. Місце проживання відповідача, її сина, зареєстровано у цьому будинку, однак з 2013 року він не проживає у ньому та не приймає участі у витратах, з нею не спілкується.

Вказує, що відповідач проживає у будинку АДРЕСА_1 .

Не погодившись із первісним позовом, відповідачем пред`явлено зустрічний, у якому просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення; зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 створює йому перешкоди у користуванні зазначеним будинком, чинить на нього та його сім`ю психологічний тиск, влаштовує скандали, нецензурно висловлюється.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року вирішено:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке заходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704, 80 грн.

В решті позову відмовлено.

В зустрічному позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

В апеляційній скарзі посилається на доводи зустрічної позовної заяви, вказує, що суд не врахував показів свідків. Зазначив, що приймав участь у догляді домоволодіння, здійснював ремонт. Місце проживання змінив у зв`язку із конфліктом з матір`ю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 посилається на законність рішення суду та неможливості використання як доказів показів свідків з боку скаржника, оскільки такі покази є суперечливими.

Вказує, що між сторонами виник конфлікт у зв`язку із не введенням ОСОБА_1 в експлуатацію власного будинку та користування електричними і газовими мережами будинку, який належить його матері, при цьому не бере участі в утриманні будинку. Одночасно вказує, що ОСОБА_1 21 лютого 2019 року зареєстрував свій будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначає, що ОСОБА_2 має намір продати будинок, а реєстрація сина створює цьому перешкоди. Окрім того, вказує, що на теперішній час вже не є власницею будинку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 липня 2020 року до участі у справі в якості третьої особи залученоОСОБА_3 як власника будинку АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи ОСОБА_5 заперечував проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно даних будинкової книги, за вказаною на час розгляду справи адресою зареєстровані: ОСОБА_2 з 29 травня 2012 року, ОСОБА_1 (син) з 03 липня 2010 року.

Актом від 07 грудня 2018 року №2378, складеного депутатом Боярської міської ради, зафіксовано, що ОСОБА_1 з 2013 року в будинку не проживає.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції установлено, що на час ухвалення рішення будинок, з приводу користування яким виник цей спір, належить на праві власності ОСОБА_3 .

Так, установлено, що 16 жовтня 2019 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 .

Підставою прийняття рішення про державну реєстрацію є договір дарування від 16 жовтня 2019 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції зазначена інформація не була повідомлена суду.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Позивачем є особа, якій відповідно до закону належить матеріально-правова вимога. Для прийняття рішення у справі на користь позивача за останнім має зберігатись таке право на матеріально правову вимогу.

Вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, як і вимога про усунення перешкод у користуванні житловим приміщеннямнерозривно пов`язані із особою, якій належать права відносно цього нерухомого майна.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стаття 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Тобто, лише власник майна має право вимагати захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння (зокрема, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням), вимога про усунення перешкод у користування житловим приміщенням також має бути пред`явлена (в тому числі, але не виключно) до власника, як до особи, якійналежать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Отже наведене дає підстави для висновку, що первісний та зустрічний позови вирішено без встановлення належного суб`єктного складу учасників спірних правовідношень, що є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, третя особа у справі: ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова