Справа № 180/761/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді Янжули О.С.

при секретарі: Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на утримання неповнолітньої дитини та дружини.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 05 серпня 2017 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем.

За час шлюбу у них народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якої, вони з відповідачем записані її батьками.

Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини та на її утримання, а вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, засобів для існування, крім державної допомоги при народженні дитини, не має, а тому потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на дитину та на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку, так як працює на ТОВ "РТП-Сервісна компанія", отримує стабільний заробіток, інших утриманців не має, що й стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), до повноліття дитини та на своє утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 10 червня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково - проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки - не заперечує, при цьому зазначив, що він завжди допомагав фінансово, дарував подарунки, цікавився її життям. Позов, в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - визнає частково, а саме: в розмірі 1/6 частини його заробітку посилаючись на те, що він працює у ТОВ "РТП-Сервісна компанія" на посаді фахівця з методів розширення ринку лікарських засобів. Розмір отримуваної ним заробітної плати, без урахування утримань, становить 8 050,00 грн, що підтверджується довідкою про заробітну плату із зазначенням нарахованої заробітної плати, проведених утримань та суми виплати. Інших доходів він не отримує, пільг та субсидії - не має. Таким чином він не має достатнього високого фінансового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 86,180-183, 191 СК України.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

За змістом ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі .

Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст.183 СК України ,частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Нормами ч.2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Приписами ч.2, 3 ст. 80 СК України встановлено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони з 05 серпня 2017 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого 05 серпня 2017 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 115 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого 12 січня 2018 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони по справі являються батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до довідки про склад сім' від 22 травня 2020 року, виданою головою ОСББ "Ювілейний, 13" ОСОБА_1 значиться зареєстрованою та проживає за адесою: АДРЕСА_1 ( а.с.5) разом зі своєю донькою - ОСОБА_3 .

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини у добровільному порядку не надає.

З урахуванням наявних у справі доказів та норм чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини, суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу доньці, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати пов`язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, сама не працює так, як доглядає за донькою, відповідач є працездатною особою, працює, та стабільно отримує заробітну плату, даних про наявність інших утриманців не надано, суд вважає, що з останнього слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на утримання непрацездатної дружини в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку, обставини на які посилається відповідач не є підставою для стягнення аліментів на користь дружини у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку.

Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позовна заява містить дві вимоги майнового характеру, позов задоволено в повному обсязі, позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1681,60 грн..

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на її та доньки утримання аліменти з дня пред`явлення позову - з 25 травня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 6, 9, 12,13,19,76,81,141,

247, 258, 263-265,268, 273, 274-277, 354-355, 430 ЦПК України, ст.ст.75, 79,80, 84, 180,181,182,183,191 Сімейного Кодексу України, - суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовільнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, (РНОКПП - НОМЕР_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт - НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання малолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25 травня 2020 року, допустивши рішення суду до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, (РНОКПП - НОМЕР_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт - НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 травня 2020 року і до досягнення дитиною трирічного віку, допустивши рішення суду до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, (РНОКПП - НОМЕР_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула