ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/164/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/11040/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року (суддя Козак О.В., повне судове рішення складено 30 серпня 2019 року) у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» зазначало, що 24 вересня 2007 року між cторонами було укладено кредитний договір №357, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 17000 доларів США на 10 років з терміном повернення не пізніше 24 вересня 2017 року на споживчі потреби із процентною ставкою за користування кредиту в розмірі 13% річних. З метою забезпечення належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором між сторонами 25 вересня 2008 року укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір №357/1, згідно якого ОСОБА_1 передано в іпотеку цілий глиновальковий будинок №1, загальною площею 40,8 кв.м., житловою площею 18,0 кв .м. зі всіма невід`ємними його при належностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Банк зазначає, що відповідач не виконував взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, останнє погашення відбулося 02 травня 2018 року і тому станом на 15 травня 2018 року виникла заборгованість, що становить 20253,06 доларів США, з яких: несплачений кредит - 13398,26 доларів США, нараховані відсотки - 2815,83 доларів США, прострочена комісія - 973,15 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 3065,82 доларів США та прострочена комісія - 119,66 грн. У зв`язку із викладеним позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №357 від 24 вересня 2007 року в сумі 21682,44 доларів США.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року прийнято відмову АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» від частини позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 150 доларів США та 3% річних від прострочених сум заборгованості по кредиту в сумі 74,44 доларів США, а провадження в справі в цій частині закрито.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» заборгованість за кредитним договором від 24 вересня 2007 року за №357 в сумі 20484,85 доларів США загальної кредитної заборгованості, з яких: 13398,26 доларів США - несплачений кредит; 2665,83 доларів США - нараховані відсотки; 3065,82 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 1055,15 доларів США - заборгованість 3% річних від прострочених сум заборгованості по кредиту; 299,79 доларів США - 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду в цивільній справі №686/11040/18 за позовом АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 серпня 2019 року. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі №686/11040/18 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду в частині визначення суми пені ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. На думку апелянта, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для розгляду справи, судом не було враховано всі обставини, що мають значення для вирішення справи по суті в частині стягнення пені. Апелянт вказує, що ним визнаються позовні вимоги банку в частині стягнення тіла кредиту та нарахованих відсотків. Проте, апелянт просить зменшити розмір пені, оскільки відповідач має на утриманні дитину з інвалідністю, догляд за якою здійснює дружина ОСОБА_1 , а тому остання не має можливості працювати, а відповідач змушений працювати і заробляти кошти на утримання хворої дитини. Апелянт зазначає, що вказані обставини давали суду підстави для зменшення розміру пені, однак суд першої інстанції в рішенні не навів жодних аргументів, чому суд прийшов до висновку щодо стягнення пені в повному обсязі. Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просив суд змінити оскаржуване заочне рішення в частин стягнення пені, зменшивши суму її стягнення.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» погоджується із висновками суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Позивач вказує, що ним були враховані звернення відповідача про незастосування Банком штрафних санкцій відносно ОСОБА_1 у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення пені за порушення зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів в межах встановлених п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України - 1 рік. Банк вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи з точки зору всебічності, повноти та об`єктивності експертних досліджень та прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення.

Представник апелянта ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник позивача Лабай О.В. проти апеляційної скарги заперечив, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлено, що апелянтом оскаржується заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року в частині стягнення пені. В решті судове рішення сторонами не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів, заслухавши представника апелянта, представника позивача та суддю-доповідача, дослідивши матеріали справ дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 24.09.2007 року між ВАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» в особі заступника начальника філії - Хмельницького обласного управління ВАТ «ОЩАДБАНК» (змінено назву на АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №357, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 17000 доларів США на 10 років з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24.09.2017 року на споживчі цілі, із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 13% річних (а.с.8-10).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 17000 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 17000 доларів США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надається на 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 24.09.2017 року на споживчі цілі.

Згідно п. 1.5 кредитного договору позичальник зобов`язується щомісячно до останнього числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 141,67 доларів США та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «Ощадбанк», починаючи з вересня 2007 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у ОПЕРВ Хмельницького обласного управління ВАТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 24.09.2017 року.

Позичальник зобов`язується повернути кредит в сумі 17000 доларів США, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором (п.4.3.2 кредитного договору).

Згідно п. 5.1, 5.2 Кредитного договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф). За порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

24.09.2007 року з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір №357/1, згідно п.1.2 якого, предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: цілий глиновальковий будинок №1, загальною площею 40,8 кв.м., житловою площею 18,0 кв .м . , зі всіма невід`ємними його приналежностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-14).

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 29.01.2019 року залишок заборгованості за кредитним договором №357 від 24.09.2007 року позичальника ОСОБА_1 складає 21458 дол. США, з яких: несплачений кредит - 13398,26 дол. США., нараховані та несплачені відсотки - 2665,83 дол. США., прострочена комісія за супроводження кредиту - 973,15 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 3065,82 дол. США (за період з 21.04.2017р. по 12.04.2018р.) та заборгованість 3% річних від прострочених сум заборгованості по кредиту в сумі 1055,15 доларів США та 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам в сумі 301,67 доларів США (а.с.15).

Разом з тим, задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_1 на користь АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» заборгованість за кредитним договором від 24.09.2007 року за №357 в сумі 20484,85 доларів США загальної кредитної заборгованості, з яких: 13398,26 доларів США - несплачений кредит; 2665,83 доларів США - нараховані відсотки; 3065,82 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 1055,15 доларів США - заборгованість 3% річних від прострочених сум заборгованості по кредиту; 299,79 доларів США - 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам суд виходив з відсутністю підстав, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК України для зменшення пені.

Дійшовши висновку в частині стягнення з ОСОБА_1 пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України (в редакції на час виникненні спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною першою статті 1054 ЦК України (в редакції на час виникненні спірних правовідносин) визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно не зменшено суму пені, оскільки ОСОБА_1 має на утриманні дитину з інвалідністю, яка потребує постійного догляду і який здійснює дружина відповідача, в зв`язку з чим остання не має можливості працювати, а ОСОБА_1 змушений працювати та утримувати хвору дитину і сплачувати валютний кредит не є переконливими.

Так, виходячи з аналізу положень ч. 1 ст. 551 ЦК України вбачається, що предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому, закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судова колегія вважає, що істотними обставинами в розумінні вказаних положень Кодексу вважаються зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Судом першої інстанції встановлено, що зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконувалися з жовтня 2008 року, хоча кредитний договір укладено 24 вересня 2007 року із сумою кредиту 17000 доларів США та із визначеним розміром щомісячного погашення кредиту в сумі 141,67 доларів США і відсотків, нарахованих банком на залишок заборгованості за кредитом (п. 1.5. Кредитного договору №357 від 24.09.2007 року).

При цьому відповідач не заперечував факт виникнення станом на 15.05.2018 року боргу за кредитним договором та його розмір в сумі 20484,85 доларів США, з яких: 13398,26 доларів США - несплачений кредит; 2665,83 доларів США - нараховані відсотки, 3065,82 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань; 1055,15 доларів США - 3% річних від прострочених сум заборгованості по кредиту; 299,79 доларів США - 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам та не заперечував права позивача на стягнення кредитної заборгованості та розмір пені, однак відповідач просив зменшити її розмір.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с. 23), ОСОБА_1 вперше лише 28.09.2017 року (при терміні дії кредитного договору: кредит надається на 10 років з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 24 вересня 2017 року (п. 1.2. Кредитного договору)) звернувся до позивача з проханням не застосовувати по Кредитному договору штрафних санкцій з підстав різкого підвищення курсу долара та наявності у нього на утриманні дитини з інвалідністю. Вподальшому ОСОБА_1 направлялася заява ідентичного змісту на адресу відповідача 04.04.2018 року (а.с.24) та заява щодо укладення мирової угоди від 20.07.2018 року (в ході розгляду справи в суді) (а.с.72).

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції у відповідності із вимогами ст. 89 ЦПК України було оцінено надані представниками учасників справи докази і суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені, адже надані ОСОБА_1 копії свідоцтва про народження дитини, медичного висновку №17 від 01.08.2018 року, висновку ЛКК №197 Хмельницької міської дитячої лікарні від 01.08.2018 року та консультативний висновок спеціаліста від 07.08.2018 року підтверджують стан здоров`я дитини відповідача, але не є достовірними та достатніми доказами на підтвердження майнового стану ОСОБА_1 щодо неспроможності виконувати ним взятих зобов`язань відповідно до Кредитного договору № 357 від 24.09.2007 року, що укладений між сторонами.

І, крім того, судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №357 від 24.09.2007 року по тілу кредиту та нарахованих і не сплачених відсотках становить 16064,09 доларів США, що значно перевищує розмір пені (3065,82 доларів США), що також виключає можливість застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України до розміру пені, яку просить стягнути позивач.

Разом з тим, посилання в апеляційній скарзі на те, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду не наведені аргументи, чому суд прийшов до висновку про підставність стягнення пені в повному розмірі є такими, що заслуговують на увагу, однак це не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та не призвело до невірного вирішення справи.

Інших порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай