Справа № 204/5099/20
Провадження № 2-н/204/149/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Мащук В.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Комунального підприємства «Дезінфекція» Дніпропетровської обласної ради, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Комунального підприємства «Дезінфекція» Дніпропетровської обласної ради.

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України встановлено форму і зміст заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 вбачається, що йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 9173 грн. 07 коп.

На підтвердження вимог заяви ОСОБА_1 надано: копію трудової книжки ОСОБА_1 МОЛ № 0193061; копію наказу КП «Дезінфекція» ДОР від 27.12.2019 року; копію розрахункового листка, на якому відсутнє зазначення найменування підприємства, підпис посадової особи; копію Акту інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 22 липня 2020 року Головного управління держпраці у Дніпропетровській області; заява ОСОБА_1 про проведення розрахунку.

Таким чином, в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, заява ОСОБА_1 не містить документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме: не надано документів, що підтверджують наявність безспірної заборгованості по заробітній платі, вказаної заявником у заяві про видачу судового наказу, станом на день звернення до суду. Долучені копії документів не підтверджують тієї обставини, що із заявником, на дату подання заяви, не проведено повного розрахунку з виплати нарахованої заробітної плати.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що заяву подано з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Комунального підприємства «Дезінфекція» Дніпропетровської обласної ради.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Ю. Мащук