Справа № 266/4332/19
Провадження№ 2/266/135/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17 січня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Федотової В.М.

при секретарі - Шишхановій К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради міської ради про позбавлення батьківських прав, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що з 18.02.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 16.09.2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. Після розірвання шлюбу донька ОСОБА_3 перебуває на утриманні позивачки. Згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 22.05.2015 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі ј частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.05.2015 року і до повноліття дитини. Відповідач аліменти на утримання доньки не сплачує з січня 2017 року. Станом на 01.06.2019 року заборгованість зі сплати аліментів складає 83536,81 грн. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, з моменту розірвання шлюбу відповідач жодним чином не цікавився життям дитини, не виявляє бажання бачити та спілкуватися з нею. Виходячи з цього позивачка просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_1 , надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у загальному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради міської ради, яка діє на підставі довіреності - ОСОБА_5 , позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого 18.02.2012 року Приморським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис № 32(а.с.10)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 23.06.2012 року Приморським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої зазначена ОСОБА_1 , батьком якої зазначено ОСОБА_2 . (а.с.11)

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, від 16.09.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 18.02.2012 року Приморським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №32 - розірвано.(а.с. 14).

Згідно довідки Приморського ВДВС м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №13953 від 26.06.2019 року, встановлено, що відповідно до виконавчого листа № 266/1527/15-ц від 22.05.2012 року виданого Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі розмірі ј частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.05.2015 року і до повноліття дитини. Станом на 01.06.2019 року ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 83536,81 грн. (а.с. 13)

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 14.11.2019 року № 13-31-189 було підтримано рішення комісії від 07.11.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.42-43).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Роз`ясненнями п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03. 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" регламентовані права та обов`язки батьків, якими, зокрема, є: відповідальність за виховання, навчання й розвиток дитини; обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Таким чином, здійснюючи аналіз наданих доказів в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться здоров`ям, розвитком своєї дитини, зв`язків не підтримує, не цікавиться її вихованням та навчанням, не надає матеріальної допомоги на утримання.

Зважаючи на викладене вище, виходячи винятково з інтересів малолітньої дитини, враховуючи наявність факту ухилення відповідачєм від свого обов`язку виховувати та утримувати дитину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати, а саме судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

На підставі ст. ст. 150, 164, 166, 182 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12,81, 89, 130,141, 263-265,268, 280, 284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Федотова В. М.