Справа № 344/9697/16-ц
Провадження № 2/344/157/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.

за участю секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що 15.09.2007 року він з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 Шлюбні відносини між сторонами не склалися та 28.03.2011 року шлюб між ними розірвано, дитину залишено на проживанні з відповідачем. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.08.2014 року вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, які позивач стягує по сьогоднішній час. Однак, вважає, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не являється його рідною донькою. На великодні свята позивач мав намір забрати на короткий час до себе додому доньку, проте відповідач категорично йому в цьому відмовила, заявивши, що позивач не являється її біологічним батьком, обґрунтувавши свою відмову тим, що в позивача група крові перша плюс, а у відповідача четверта мінус, а у дитини перша негативна група крові. Окрім того, відповідач вказала, що дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а шлюб зареєстрований 15.09.2007 року, тобто дитина народилася через 6 місяців 17 днів після шлюбу. На підставі наведеного, просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження ОСОБА_3 № 836 від 22.04.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції.

Ухвалою суду від 02.08.2016 року було відкрито провадження у справі.

29.11.2016 року відповідачем подано заперечення на позов, в якому вона посилається на те, що останніх декілька років вони з позивачем не спілкувалися, а тому вона не могла йому сказати, що він не являється біологічним батьком ОСОБА_3 . З проханням забрати доньку на свята позивач не звертався, оскільки рішенням суду встановлено чіткий графік участі батька у вихованні дитини. Окрім того, позивач вказує, що відповідач йому повідомила, що у неї група крові четверта мінус, в той час, як насправді у неї третя мінус, що підтверджується відміткою в паспорті. Також, позивач не сплачує аліменти на утримання дитини, які були присуджені судом, внаслідок чого було відкрито кримінальне провадження від 29.07.2015 року за ст. 164 ч.1 КК України, а саме ухилення від сплати аліментів. Відповідач вже зверталася до суду з позовом про позбавлення позивача батьківських прав, однак під час розгляду даної справи позивач не мав ніяких сумнівів у тому, що він являється батьком дитини, а тому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.11.2016 року було задоволено клопотання позивача про призначення судово - генетичної експертизи, у зв`язку із чим провадження у справі зупинено, на час її проведення.

Ухвалою суду від 30.01.2017 року поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням заяви позивача про поновлення провадження по справі, оскільки обласне бюро СМЕ Івано-Франківської ОДА відбір взірців крові для проведення досліджень не проводить та просив передоручити проведення експертиз експертам Львівського бюро СМЕ.

Ухвалою суду від 16.02.2017 року було задоволено клопотання позивача про призначення судово - генетичної експертизи, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, у зв`язку із чим провадження у справі зупинено, на час її проведення.

Ухвалою від 06.06.2017 року поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням висновку за результатами проведення експертизи.

Із вказаного висновку за результатами проведеної судово - генетичної експертизи убачається, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менше ніж 99,9999%, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 практично доведено.

Вирішити питання біологічного батьківства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_4 не є можливим у зв`язку з тим, що питання групової належності не вирішувалося на підставі листа Івано-Франківського міського суду (том 1 а.с. 86-89).

Згідно листа начальника бюро Київського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 13.06.2017 року, проведення експертизи методом ДНК-аналізу згідно ухвали суду від 30.11.2016 року неможливо, оскільки станом на 09.06.2017 року зразки крові осіб, відбір яких, відповідно до ухвали суду, доручений Івано-Франківському обласному бюро СМЕ, їхньою установою не отримано.

04.08.2017 року позивач подав заяву про уточнення і зміну позовних вимог, в якій просив призначити по справі судово-генетичну експертизу з використанням ДНК крові ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , на вирішення якої поставити запитання: чи являється по крові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 біологічними батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 та яка група крові і резус-фактор у кожного з батьків та дитини? Проведення експертного дослідження доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Від відповідача надійшло заперечення на позов, в обґрунтування якого вказала, що повністю заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки це суперечить інтересам доньки. Позивач керується виключно своєю суб`єктивною думкою, не надаючи жодного доказу. Вважає, що експертиза була проведена з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Відповідач вважає, що експертиза та її висновок є правдивий. Що стосується аліментів, то позивач їх не сплачує. Окрім того, позивач зобов`язувався оплатити транспортні виплати у м. Львів для проведення експертизи, однак не виконав своїх обіцянок, натомість просить провести наступну експертизу в м. Київ, проте дитина ОСОБА_3 хворіє, що підтверджується випискою з медичної картки, виконувати забаганки позивача за свій рахунок відповідач не має можливості. А тому просила суд відмовити позивачу у задоволенні заяви про уточнення і зміну позовних вимог.

29.09.2017 року позивач подав заперечення, в якому заперечив про доручення проведеної експертизи Львівським НДЕКЦ до справи в якості доказу через порушення його процесуальних прав при розгляді клопотання експерта та винесення іншої ухвали по даній експертизі.

16.04.2018 року позивач подав клопотання про здійснення запиту до експерта Львівського НДЕКЦ та задіяти зразки букального епітелію повторно у повторній експертизі.

18.05.2018 року відповідач подала заперечення та просила відмовити у задоволенні клопотання позивача від 16.04.2018 року, оскільки позивач зловживає своїми процесуальними права та затягує розгляд справи.

18.05.2018 року позивач подав клопотання про проведення повторної комісійної судової молекулярно-генетичної експертизи. Просив зобов`язати директора ДНДЕКЦ створити комісію експертів з числа експертів Державного Науково-Дослідного ЕКЦ МВС України та ТОВ «Судова незалежна експертиза України», зобов`язати ДНДЕКЦ МВС України здійснити відбір зразків букального епітелію ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для експертного дослідження ТОВ «Судова незалежна експертиза України» та направити їм дані зразки для дослідження, зобов`язати ДНДЕКЦ МВС україни здійснити відбір зразків крові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для здійснення молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення біологічного батьківства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 , зобов`язати експертні установи зберегти об`єкти дослідження для можливості проведення додаткової експертизи, у випадку відмови когось з них підписати спільний висновок.

05.06.2018 року відповідач подала заперечення на клопотання, оскільки у відповіді на запит позивача зазначено, що зразки, які відбиралися в ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були знищені і їх властивості не були змінені. Окрім того, позивач з`явився в Львівський НДЕКЦ , оплатив експертизу, надав зразок букального епітелію, а тому ніяких порушень не було. Що стосується взяття зразків крові у закладах ДНДЕКЦ, то це є неможливим, оскільки у відповіді на запит відповідача заступник директора ДНДЕКЦ зазначив, що експертна служба МВС України не є медичною установою, а тому для проведення судових молекулярно-генетичних експертиз і живих осіб застосовують не такий спосіб відбору зразків крові - відбирають зразки букального епітелію. Відповідач проти залучення для проведення експертизи ТОВ «Судова незалежна експертиза України», оскільки сумнівається в їх компетентності. На сьогоднішній день немає технічної можливості проведення експертизи з використанням зразків крові.

Ухвалою суду від 11.06.2018 року в задоволенні клопотання позивача про проведення повторної судово-генетичної експертизи відмовлено.

10.07.2018 року позивач подав клопотання про визнання доказу неналежним та недопустимим, на що відповідачем 16.07.2018 року було подано заперечення.

10.10.2018 року позивач подав клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення питання в кримінальному провадженні від 23.10.2018 року.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року позивачу відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі.

23.07.2019 року представник позивача подав клопотання про призначення повторної комісійної судово-генетичної експертизи, проведення якої доручити експертам ДНДЕКЦ МВС України, посилаючись, на те що щодо дій експерта по складанню висновку і даній справі було порушено кримінальне провадження. В межах даного провадження 24.06.2019 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова постановив ухвалу, якою призначив у кримінальному провадженні № 0000059 від 23.10.2018 року судову - генетичну експертизу ДНК, проведення якої доручити експертам ДНДЕКЦ МВС України. Основою порушення кримінального провадження є основний доказ у цивільній справі, що розглядається, а саме - висновок експерта від 10.05.2017 року. З огляду на те, що в межах кримінального провадження № 0000059 визнано за необхідне провести експертизу з відбором зразків крові, виникає сумнів в достовірності експертного висновку, наданого в межах цивільної справи № 344/9697/16-ц. Оскільки експертиза в межах кримінального провадження призначена для проведення експертами ДНДЕКЦ МВС України, то вважають задоцільне провести повторну молекулярно - генетичну експертизу в цьому ж закладі.

Ухвалою суду від 24.01.2020 року в задоволенні клопотання позивача про проведення повторної судово-генетичної експертизи відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача підтримав даний позов з обставин, які в ньому викладені та просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіряючи чи порушені права позивача, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1606, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловікові ОСОБА_1 , дружині ОСОБА_2 (том 1, а.с.4).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками вказані сторони по справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (том 1, а.с.5).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28.03.2011 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню доньку залишено на проживанні з матір`ю (том 1, а.с.6).

Позивач звертався до суду із заявою про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї (том 1, а.с.29-30).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15.05.2013 року позов задоволено частково, визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_3 (том 1, а.с.31).

ОСОБА_2 зверталася до суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , який рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.08.2014 року задоволено, та ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.09.2014 року залишено без змін (том 1, а.с.33-39).

Як вбачається з листа Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області від 31.10.2016 року (том 1, а.с.40) було проведено перевірку звернення ОСОБА_2 з приводу неправомірних дій ОСОБА_1 , матеріали якої долучено до кримінального провадження від 29.07.2015 року.

Як вбачається з довідки-розрахунку від 10.10.2016 року, виданої Івано-Франківським МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (том 1, а.с.41), заборгованість по несплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 01.10.2016 року становить 9 352грн.

Згідно висновку експерта № 10/216 від 10.05.2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ймовірність даної події становить 99,9999% (том 1, а.с.86-89).

Як вбачається з відповіді державного науково-криміналістичного центру МВС України від 15.09.2017 року та 19.09.2017 року дана експертна служба не є медичною установою, а тому для проведення судових молекулярно-генетичних експертиз у живих осіб застосовують не такий спосіб відбору зразків крові - відбирають зразки букального епітелію. Встановлення біологічної спорідненості проводяться методом ДНК-аналізу, по встановленню групи крові та резус-фактору батьків та дитини дослідження не проводяться (том 1, а.с.136-137).

Відповідно до результатів дослідження № MCD2473-17 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , група крові перша негативна, № MCD2474-17 в ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - третя негативна (том 1, а.с.145-148).

Згідно виписки із карти розвитку новонародженого № 1035 група крові матері ОСОБА_2 та дитини - третя негативна (том 1, а.с.149-150).

Як вбачається з витягу із медичної карти стаціонарного хворого № 318 у дитини ОСОБА_3 група крові перша негативна (том 1, а.с.151-152).

Як вбачається з ухвали Івано-Франківського міського суду від 23.11.2017 року про зупинення провадження по справі, в провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав (том 1, а.с.168).

Постановами головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС відкрито виконавче провадження ВП № 45122912 та встановлено ряд обмежень боржника на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 (том 1, а.с.170-173).

09.10.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова було задоволено скаргу ОСОБА_1 щодо невнесення відомостей про вчинення злочину, зобов`язано Львівську місцеву прокуратуру № 2 внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_1 про злочин від 20.08.2018 року та визнати ОСОБА_1 потерпілим по даному кримінальному провадженні (том 1, а.с.246-247).

Відповідно до листа Львівської місцевої прокуратури № 2 від 24.10.2018 року Львівською місцевою прокуратурою № 2 на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09.10.2018 року внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України (том 1, а.с.248).

12.11.2019 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження відмовлено.

З вказаної ухвали встановлено, що 24.06.2019 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова призначено у кримінальному провадженні №0000059 від 23.10.2018 року судово - генетичну експертизу ДНК , проведення якої було доручено експертам ДНДЕКЦ МВС України, що по вул. Велика Окружна, 4 Петропавлівська Борщагівка, Київська область. На вирішення експерта поставлено наступні питання:1. Яка група крові і резус фактор у неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .? 2. Чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_3 , народженої ОСОБА_2 .?

15 серпня 2019 року у потерпілого ОСОБА_1 було відібрано зразки крові, що підтверджується протоколом відібрання біологічних зразків, у якому останній зазначив, що заперечує на повному використані зразків крові, інших заяв та зауважень від ОСОБА_1 не надходило.

Згідно із висновком молекулярно-генетичної експертизи ДНДЕКЦ МВС України (судовий експерт К.В. Близнюк ) від 11 вересня 2019 року № 19/10/1-502/СЕ/19 встановлено: 1. Відповідь на дане питання виходить за межі спеціальних знань судової експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» в зв`язку з чим питання не вирішувалося. 2. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Імовірність даної події становить 99,99999999%.

15 жовтня 2019 року постановою старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області Дмитріва Р.М. кримінальне провадження № 0000059 від 23 жовтня 2018 року було закрито у зв`язку з відсутністю в діях експерта Львівського НДЕКЦ при УМВС України Якимів М.В. складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Відповідно до ч. 1ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від чоловіка та жінки.

Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

З досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, висновків експертів, встановлено кровне споріднення між позивачем ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обгрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122,136 СК України, ст.ст.5,13,81,89,258-259, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 28 січня 2020 року