Справа № 740/3212/20
Провадження № 2/740/1118/20
У х в а л а
про залишення позовної заяви без руху
06 серпня 2020 року м.Ніжин
Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившися з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити частку в майні подружжя.
Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.
Згідно п.3, 5, 8, 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
В роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.
В порушення п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачка,зазначаючи, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, не надає жодного доказу на підтвердження вказаних нею обставин, а саме: свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу або рішення суду, свідоцтва про народження дітей, оскільки позивачка звернулася до суду в інтересах неповнолітніх дітей, не зазначено перелік майна, в якому позивачка просить визначити частку.
Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування. Відповідні позовні заяви мають майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «По судовий збір».
Позовна заява не відповідає вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, яка передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позивачем до позовної заяви не додано платіжного документа про сплату судового збору, при цьому позивач зазначає, що спір носить вимоги немайнового характеру.
Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимогу майнового характеру - про витребування майна.
Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.
Якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість (ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
Ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна з сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу(п. 3 Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»).
Доказів на підтвердження дійсної вартості майна - спірних автомобіля та напівпричіпу, позивачкою до позовної заяви не додано.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.
Отже, позивачка має зазначити ціну позову, виходячи з дійсної ринкової вартості майна, та надати квитанцію про сплату судового збору на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна, яке вона просить витребувати у відповідача.
При цьому, суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі одного відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму.
У зв`язку з тим, що позивачкою ціна позову взагалі не визначена, і на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, тому суд в порядку ч.2 ст.176 ЦПК України попередньо визначає розмір судового збору за цю вимогу майнового характеру 840 грн 80 коп.
Крім того, позивачка просить суд витребувати у відповідача оригінали документів, але клопотання щодо витребування доказів має бути оформлено у виді окремої письмової заяви (клопотання) про витребування доказів в порядку та строки, встановлені ст.84 ЦПК України, шляхом подання відповідного клопотання, яке повинно відповідати вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України.
Частиною 2 ст.84 ЦПК України визначено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
До клопотання про витребування доказів застосовуються ті ж вимоги, які встановлені у статтях 175 і 177 ЦПК України, щодо позовної заяви.
За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, про що повідомити позивачку і надати їй строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху, про що повідомити позивачку і надати їй строк для усунення викладених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Т.Г. Ковальова