Провадження № 4-с/742/1/20
Єдиний унікальний № 742/3121/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленко А.В., за участі секретаря Риндя Л.А., скаржника ОСОБА_1 , державного виконавця Молошної Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) , -

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми).

Аргументує свої вимоги тим, що на виконанні Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) перебуває зведене виконавче провадження № 56982658 з примусового виконання: виконавчого листа №2/742/811/17 від 23.04.2018 виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 69440 грн.42 коп., компенсації за переотриману частку при розподілі спільного майна подружжя;

виконавчого листа №2/742/37/19 від 06.06.2019 виданого Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди;

виконавчого листа №1-кп/742/239/19 від 12.07.2019 виданого Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави 3718 грн. процесуальних витрат.

На її звернення до держаного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження їй було відмовлено, чим було порушено її .

В судовому засіданні скаржниця підтримала вимоги скарги.

Представник Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) в судовому засіданні вимоги скарги не визнала.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).

Орган виконавчої служби зобов`язаний вжити усіх заходів до виконання виконавчих документів, оскільки протилежний підхід взагалі знівелював би суть виконавчих документів.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 5 Закону вказує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) перебуває зведене виконавче провадження № 56982658 з примусового виконання: виконавчого листа №2/742/811/17 від 23.04.2018 виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 69440 грн.42 коп., компенсації за переотриману частку при розподілі спільного майна подружжя;

виконавчого листа №2/742/37/19 від 06.06.2019 виданого Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди;

виконавчого листа №1-кп/742/239/19 від 12.07.2019 виданого Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави 3718 грн. процесуальних витрат(а.с.5).

27.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) про отримання для ознайомлення матеріали зведеного виконавчого провадження № 56982658, а саме: з матеріалами відео фіксації від 21.12.2019 та акту опису майна(а.с.5)

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до п.11 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження можуть знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі державної виконавчої служби, офісі приватного виконавця у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вони бажають, за усним клопотанням до виконавця. Сторони виконавчого провадження (їх представники) або прокурор як учасник виконавчого провадження за бажанням можуть ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час. Виконавче провадження надається їм для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення. Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється у присутності виконавця або помічника приватного виконавця, про що у виконавчому провадженні робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та підпису особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження. Сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право робити копії (фотокопії) з документів виконавчого провадження та виписки з них. Вилучення з матеріалів виконавчого провадження будь-яких документів не допускається.

В судовому засідання встановлено, що державний виконавець Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) Молошна Л.І. на заяву ОСОБА_1 не надав на ознайомлення матеріали виконавчого провадження АСВП № 56982658 та акт і відео фіксацію обстеження володіння ОСОБА_3 від 21.12.2019 року, при цьому обґрунтувань відмови також не надав ні в усній ні в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.74 «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду на означене, а також те, що представником Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) не спростовано доводи скаржника, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення скарги в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України , Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 81, 260, 447-453 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати державного виконавця Молошну Л.І. надати ОСОБА_1 для ознайомлення матеріали виконавчого провадження АСВП № 56982658 та акт і відео фіксацію обстеження володіння ОСОБА_3 від 21.12.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький місьрайонний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя А.В.Коваленко