Провадження № 2/127/4540/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

22 січня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 24.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №13/191к-07, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 50 000 доларів США строком до 23 липня 2027 року зі сплатою визначених договором процентів за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 24.07.2007р. між ВАТ «Банк Універсальний» і ОСОБА_1 укладено договір поруки.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.11. 2009 року, ухваленим у цивільній справі № 2-4129/2009, стягнуто солідарно, зокрема з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованість за Кредитним договором у сумі 358 073,97 грн., яка складається з тіла кредиту та процентів за користування ним. Зазначене рішення було виконане лише 06.07.2015р. Тому Позивач просить стягнути інфляційні втрати з липня 2012р. по липень 2015р в розмірі 272136,22 грн. та 3 % річних в сумі 59920,98 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2017р. в задоволенні позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 31.05.2017р.в задоволенні позову до ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019р. касаційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2017 р. та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 31.05.2017р. в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних за період до фактичного виконання грошового зобов`язання скасоване, а справа в цій частині передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 25.11.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін в частині розгляду позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в порядку визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

24.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №13/191к-07. До цього договору в подальшому 10.03.2009 р. та 07.04.2009 р. було укладено додаткові угоди.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 24.07.2007р. між ВАТ «Банк Універсальний» і ОСОБА_1 укладено договір поруки, до якого в подальшому 07.04.2009 р. укладено додаткову угоду.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.11.2009 року, ухваленим у цивільній справі № 2-4129/2009, стягнуто солідарно, зокрема з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованість за Кредитним договором у сумі 358 073,97 грн.

Згідно з п. 1.1, 1.6 Статуту Акціонерного товариства «Універсал Банк» банк є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області в справі №127/5039/16-ц, встановлено, що ОСОБА_3 на виконання рішення суду від 24.11.2009р. було здійснено наступні погашення: 17.04.2015р. 140 000,00 грн; 20.04.2015р. 140 000,00 грн.; 21.04.2015р. 72167,00 грн.; 02.06.2015р. 5681,49 грн. З довідкової інформації про надходження коштів вбачаються додаткові погашення 03.10.2013р. в розмірі 225,48 грн., що в сумі становить 358073, 97грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанову суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Постановою Верховного Суду від 08.11.2019р. зазначено, що кредитор має право на отримання сум передбачених ст. 625 ЦК України за увесь час прострочення до 21.04.2015р. Вказано, що суд має встановити чи дотримано строки позовної давності.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 р., передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 р. за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З огляду на зазначене, суд доходить до висновку про застосування строку позовної давності щодо стягнення 3 % річних, а тому стягненню підлягає сума у межах строку позовної давності за три роки до звернення до суду з позовом, тобто з 20.07.2013 року до 21.04.2015 року.

Суд, дослідивши розрахунок 3 % річних, проведений позивачем та пояснень наданих представником позивача щодо порядку нарахування в межах строку позовної давності з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08.11.2019р., провів власний розрахунок за період з 20.07.2013р. до 21.04.2015р.

За період з 20.07.2013 02.10.2013 року (кількість днів 75) розмір 3 % річних становить 2207,25 грн. (358073,97 грн. х 3% : 365 = 29,43 грн./день; 29,43 х 75 = 2207,25 грн. за період);

За період з 03.10.2013 16.04.2015 року (кількість днів 561) розмір 3 % річних становить 16499,01 грн. (357848,49 грн. х 3% : 365 = 29,41 грн./день ; 29,41 х 561 = 16499,01 грн. за період);

За період з 17.04.2015 19.04.2015 року (кількість днів 3) розмір 3 % річних становить 53,73 грн.(217848,49 грн. х 3% : 365 = 17,91 грн./день ; 17,91 х 3 = 53,73 грн. за період);

За період з 20.04.2015 20.04.2015 року (кількість днів 1) розмір 3 % річних становить 6,40 грн. (77848,49 грн. х 3% : 365 = 6,40 грн./день ; 6,40 х 1 = 6,40 грн. за період).

Загальний розмір 3 % за період з 20.07.2013 року до 21.04.2015 року становить 18766,39 грн.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, вирішуючи справу в межах позовних вимог, відповідно до ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та стягнення з відповідача підлягає сума боргу в розмірі 18766,39 грн.

Позивачем були понесені судові витрати із сплати судового збору в суді першої інстанції в сумі 4981,00 грн., і відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 283,92 грн.

Керуючись ст.ст. 256,257, 509, 525, 526, 530, 599, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, , 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 18766, 39 грн. та у відшкодування витрат із сплати судового збору 283,92 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 27.01.2020 р.

Суддя