Справа № 318/2036/18
Номер провадження №6/318/39/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р. м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: суддя Васильченко В.В.; секретар Борисенко П.В.; за участю представниці ВДВС Андрієнко С.В,

розглянувши подання Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

УСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернулася до суду з поданням в якому зазначає, що на виконанні Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження №61260022 з виконання виконавчий лист №2/318/52/2019 виданий 11.02.2020 про: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. та 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу». На думку державного виконавця ним було вжито заходи щодо примусового виконання рішення, однак вони так і залишилися не виконаними з вини боржника.

Заявник просить суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених рішенням суду.

У судовому засіданні державний виконавець доводи викладені у поданні підтримав, проси його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що на виконанні Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження 61260022 з виконання виконавчий лист № 2/318/52/2019 виданий 11.02.2020 про: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 500000 грн. та 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу». За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

13.02.2020 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Виконавцем здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що будинок зачинено, перевірити майновий стан боржника не має можливості, залишено виклик державного виконавця, про що складено відповідний акт.

10.09.2020 року до відділу з`явилась дружина боржника ОСОБА_3 та пояснила, що чоловік виїхав за кордон, про що складено відповідний акт державного виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності: причіп УВН 810080 (відповідь МВС від 08.09.2020), житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), однак ОСОБА_1 рішення не виконує.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України відповіддю від 08.09.2020 року повідомлено про те, що ОСОБА_1 , 13.07.2020 року перетнув державний кордон, напрям перетину: виїзд (закордонний паспорт НОМЕР_2 ).

Боржник працював у ТОВ "АТБ-Маркет", утримання заборгованості здійснювались з заробітної плати боржника, але припинились, у зв`язку зі звільненням боржника відповідно до наказу № 115-к від 09.07.2020 р.

Боржником шкода за виконавчим документом сплачена частково в сумі 9101,51 грн.

Таким чином, судове рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ОСОБА_1 ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходами примусового виконання рішень відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належав боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 124 Конституції України всі судові рішення, є обов`язковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень в Україні покладається і на органи державної виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно із ст.3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження та забезпечення прав і свобод людини визначено головним обов`язком держави.

Виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішень Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищенест.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hor№sby v. Greece), від 19 березня 1997 року).

Згідно із ст.317 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках встановлених законом.

Положеннями ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 року встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку,встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках,коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до Роз`яснення Міністерства юстиції та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.06.2008 року №25-32/507 Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконанні зобов`язання, покладені на них рішеннями судів, одним із таких заходів забезпечення виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особами (боржниками у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого). При цьому органам Державної прикордонної служби України на підставі пункту 4статті 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" надано право не пропускати через державний кордон України осіб, яким тимчасово обмежено право виїзду з України за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів. Таким чином, тимчасове обмеження громадян України у праві виїзду за кордон у разі невиконання ними кредитних зобов`язань здійснюється за рішенням суду або постановою прокурора.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем здійснено всі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду. Обмеження права виїзду за межі України у випадку боржника ОСОБА_1 буде дієвим та на даний час фактично єдиним способом спонукати його виконувати рішення суду.

Згідно ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, Постанови КМУ від 31.03.1995 року, № 231 Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа, або якщо (боржник) громадянин вже має паспорт, йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках передбачених Законом України, зокрема у разі коли боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на судовим рішенням, до виконання зобов?язань.

При цьому, від ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти діяння (дії чи бездіяльності) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків. Отже, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі договірних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Приймаючи до уваги можливість боржника в будь-який момент виїхати за межі України, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення (зокрема приватному виконавцю буде неможливо провести виконавчі дії по виконанню даного рішення без участі боржника), ухилення від виконання рішення суду, а тому суд приходить до висновку про задоволення подання.

Вищезазначені обставини дають суду підстави припускати, що невжиття заходів щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення, а тому щодо ОСОБА_1 слід встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч.1 ст.6, ч.4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п. 8 ст.19, п. 4 ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст. 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №2/318/52/19, виданого 11.02.2020 року Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. 00 коп. та 3 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. В. Васильченко