Провадження № 2/127/5640/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю представника позивача Шиманського В.М. ,

представників відповідачів Дідиченка О.І. , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ПАТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, збільшивши, зменшивши та остаточно уточнивши позовні вимоги (т. 2 а.с. 132) просив суд ухвалити рішення: про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 99490,00 грн. та 5260,32 грн. шкоди завданої здоров`ю позивача; про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 230573,46 грн., що складається з: 94485,46 грн. вартість завданого збитку в результаті пошкодження автомобіля; 2040,00 грн. - витрати пов`язані із зберіганням автомобіля марки «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 на спецмайданчику №1 протягом 50 діб; 1780,00 грн. - витрати за зберігання автомобіля марки «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 на паркувальному майданчику за період з 07.08.2017 року по 31.12.2017 року; 35000,00 грн. - витрати пов`язані з орендою автомобіля за період з 26.06.2017 року по 26.01.2018 року; 97268,00 грн. розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого позивачем внаслідок ушкодження здоров`я за 40 днів перебування на лікарняному, а також 100 000 грн. моральної шкоди. Судові витрати просив стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.06.2017 року, приблизно в 14 год. 45 хв. ОСОБА_5 , керував автомобілем марки «МАЗ 630305», рухаючись по вул. Київській м. Вінниці в напрямку вул. Грибоєдова, на регульованому перехресті з вул. Гонти, при виконанні маневру повороту ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку, не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де з необережності допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено Трафік», під керуванням ОСОБА_4

07.08.2017 року слідчим ВРЗСТ СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області було прийнято постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002999 від 19.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Мотивом для закриття даного кримінального провадження є те, що ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №706/805/937 від 04.08.2017 року отримав закриту травму грудної клітки - забій грудної клітки, забій, садно правої гомілки, забій, садно лівого корінного суглобу, забій лівого надпліччя, забій лівого передпліччя, травматичне пошкодження внутрішніх та зовнішніх колатеральних зв`язок обох менісків лівого колінного суглобу, що належать до легких тілесних ушкоджень, оскільки відповідальність в межах ч. 1 ст. 286 КК України настає у випадку завдання потерпілій особі не менше ніж середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Під час вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Рено Трафік» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , що належить гр. ОСОБА_6 та відповідно до звіту про незалежну оцінку №09-17-М180 від 13.09.2017 року вартість завданого збитку в результаті пошкодження автомобіля марки «Рено Трафік» д/н НОМЕР_1 складає 193975,46 грн. Таким чином, з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Країна» на користь позивача підлягає стягненню шкода завдану майну в розмірі передбаченому полісом, а саме 100000,00 грн., за виключенням франшизи в розмірі 510,00 грн., тобто 99490,00 грн., а з відповідача ОСОБА_5 решта шкоди, що не покривається страховим відшкодуванням в сумі 94485,46 грн.

Крім того, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України позивачем було понесено наступні витрати: 2040,00 грн. - витрати пов`язані із зберіганням автомобіля марки «Рено Трафік» д/н НОМЕР_1 на спецмайданчику №1 протягом 50 діб; 1780,00 грн. - витрати за зберігання автомобіля марки «Рено Трафік» д/н НОМЕР_1 на паркувальному майданчику, починаючи з 07.08.2017 року по 31.12.2017 року.

Також у зв`язку із пошкодженням автомобіля марки «Рено Трафік» д/н НОМЕР_1 під час ДТП, позивач 26.06.2017 року був змушений укласти договір оренди транспортного засобу, згідно якого останній отримав в оренду автомобіль марки ГАЗ-27050415 з орендною платою 5000,00 грн. за місяць, тобто позивач, орендуючи автомобіль витратив на його оренду 35000,00 грн. за період з 26.06.2017 року по 26.01.2018 року.

Внаслідок ДТП позивач зазнав ушкодження свого здоров`я та був змушений знаходитись на лікарняному в період з 19.06.2017 року по 28.07.2017 року, внаслідок чого позивачем було придбано ліки та медикаменти на суму 5260,32 грн.

Позивач згідно із витягом №40 від 18.09.2017 року з наказу №14-к від 01.03.2004 року працює лікарем-стоматологом-ортопедом в ортопедичному відділенні МКП «Медичний стоматологічний центр» на 0,25 ставки та згідно із довідкою про заробітну плату №36 за період квітень - червень 2017 року позивач отримав заробітну плату в сумі 5206,89 грн.

Окрім того, позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 №817403 та позивач здійснює свою діяльність як платник єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії НОМЕР_11.

У відповідності до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2016 рік, позивач задекларував прибуток в сумі 875413,00 грн за 12 місяців, таким чином середньоденний прибуток від підприємницької діяльності становить (875413,00 /12/30) = 2431,70 грн. Отже розмір доходу позивача як фізичної особи-підприємця, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню за 40 днів перебування на лікарняному становить (40 * 2431,70) = 97268,00 грн.

Розмір заподіяної позивачу моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу та витрати, пов`язані з відновленням нормального стану здоров`я після отримання травм, тому позивач визначає розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн.

Судом були вчинені наступні процесуальні дії.

12.10.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області відкрите провадження у даній справі (т. 1 а.с. 60).

Ухвалою суду від 15.11.2017 року витребувано докази, а саме матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002999 від 19.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 86).

Ухвалою суду від 05.12.2017 року залучено ПАТ СК «Країна» в якості третьої особи без самостійних вимог до участі в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.с. 120).

Ухвалою суду від 05.12.2017 року витребувано докази, а саме з ТОВ «Індустрія Енергія», з ТОВ «Волинь Лом» документи про підтвердження трудових відносин між ОСОБА_5 та ТОВ «Індустрія Енергія» або ТОВ «Волинь Лом» (т. 1 а.с. 122).

Ухвалою суду від 19.12.2017 року залучено ПАТ СК «Країна» в якості співвідповідача в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Прийнято до розгляду судом заяву представника позивача про збільшення позовних вимог разом із позовною заявою в новій редакції (т. 1 а.с. 158).

Ухвалою суду від 08.02.2018 року по справі призначена судова автотехнічна-транспортно-трасологічна експертиза та зупинене провадження у справі (т. 1 а.с. 237).

Ухвалою суду від 13.08.2018 року було поновлено провадження у справі (т. 2 а.с. 26).

Ухвалою суду від 09.10.2018 року по справі призначена повторна судова автотехнічна-транспортно-трасологічна експертиза та зупинене провадження у справі (т. 2 а.с. 69-70).

Ухвалою суду від 01.04.2019 року було поновлено провадження у справі (т. 2 а.с. 105).

Ухвалою суду від 14.05.2019 року прийнято до розгляду судом заяву представника позивача про уточнення (зменшення) позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ СК «Країна», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (т. 2 а.с. 138).

Ухвалою суду від 12.06.2019 року по справі призначена судова автотоварознавча експертиза та зупинене провадження у справі (т. 2 а.с. 148).

Ухвалою суду від 06.12.2019 року було поновлено провадження у справі (т. 2 а.с. 169).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник - адвокат Шиманський В.М. позовні вимоги з урахуванням уточнення (зменшення) позовних вимог від 14.05.2019 року підтримали повністю, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Суду пояснили, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_5 позивачу було завдано майнової шкоди щодо пошкодження автомобіля, а також витрати на купівлю ліків, втраченого доходу від підприємницької діяльності внаслідок ушкодження здоров`я позивача, витрати пов`язані з орендою автомобіля для здійснення підприємницької діяльності, витрати з перебуванням пошкодженого автомобіля позивача на спецмайданчику та на паркувальному майданчику. Позивач вважає, що йому також завдано моральну шкоду, оскільки внаслідок отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень йому довелося протягом тривалого часу лікуватися, що позбавило позивача звичайного ритму життя та можливості працювати.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Дідиченко О.І. позов не визнав, пославшись на обставини, викладені в письмових запереченнях, відзиві на позовну заяву (т. 1 а.с. 65-67, т. 2 а.с. 72-74), оскільки відсутні підстави на відшкодування ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_4 . На час ДТП ОСОБА_5 працював водієм на підприємстві «Волинь Лом» на автомобілі МАЗ 630305, д.н. НОМЕР_2 по трудовому договору. Даним транспортним засобом не володів і не був власником, а тому не може бути притягнутий до відповідальності в якості відповідача по даній справі. Крім того, позовна заява подана від імені ОСОБА_4 , який має право лише користування автомобілем «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 та не являється ні його володільцем, ні власником. Постанова про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення не є доказом вини особи, а лише свідчить про наявність факту ДТП з участю певних осіб та транспортних засобів. Посилання позивача щодо витрат на лікування ОСОБА_4 з огляду на відсутність призначень лікаря є безпідставні, а також вони спростовуються відсутністю зв`язку між станом здоров`я ОСОБА_4 і наслідками ДТП у виді тілесних ушкоджень.

Представник відповідача АТ СК «Країна» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Крім того, відповідачем АТ СК «Країна» надано суду письмові пояснення по справі (т. 1 а.с. 128-131) та відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 166-169, 198-205), які мотивовані тим, що 14.06.2017 року між ПАТ «СК «Країна» та ТОВ «Волинь Лом» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6581677, забезпечений транспортний засіб «МАЗ 630305», д.р.н. НОМЕР_2 . Відповідно до пункту 2 Поліса страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн., за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200000,00 грн. 19.06.2017 року y м. Вінниця, по вул. Київській, мала місце ДТП за участю автомобіля «МАЗ 630305» д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 та автомобілем «RENAULT TRAFIC», д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 ОСОБА_4 09.08.2017 було повідомлено страховика про ДТП, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи вх. №16575/17. Наразі цивільно-правова відповідальність відповідача не настала, оскільки у ПАТ «СК «Країна» відсутнє рішення/постанова/вирок суду про визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні вищевказаної ДТП. Відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону, встановлено, що страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Таким чином, до моменту набрання рішенням/постановою/вироком суду, яким би було встановлено вину ОСОБА_5 в ДТП 19.06.2017, у ПАТ «СК «Країна», відповідно до Закону, не наступає обов`язок виплати страхового відшкодування. Позивач до страховика із заявою про страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, пов`язаної з лікуванням, з тимчасовою втратою працездатності та необхідними для прийняття рішення по даній справі документами не звертався, тому для прискорення строків вирішення даної справи ПАТ «СК «Країна» 11.12.2017 було направлено лист вих. № 224 до ОСОБА_4 щодо подання ПАТ «СК «Країна» заяви на виплату страхового відшкодування. Також, вищезазначеним листом повідомлено ОСОБА_4 , що згідно пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Таким чином, на даний час позивач не виконав дій, визначених Законом, для задоволення свого права на отримання страхового відшкодування, а, відповідно, не має правових підстав на отримання страхового відшкодування. Також у відповідача відсутні підтверджуючі документи щодо понесених витрат ОСОБА_4 пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, відсутнє підтвердження необхідності щодо перебування автомобіля «RENAULT TRAFIC», д.р.н. НОМЕР_1 на спецмайданчику та паркувальному майданчику, відсутні докази понесення витрат на лікування.

Допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складені ними висновки судових експертиз повністю підтримали, пояснили, що надані ними висновки судових експертиз повністю відповідають обставинам ДТП та матеріалам справи.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, експертів та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини).

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що 19.06.2017 року, приблизно о 14 год. 45 хв. у м. Вінниці по вул. Київській сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «МАЗ 630305» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , що призвело до пошкодження автомобіля «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 , а також отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 отримав відповідні пошкодження, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №152Е-07/19 від 27.11.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП від 19.06.2017 року, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди складає 166 407,34 грн. (т. 2 а.с. 155-166).

Відповідно до висновку експерта №760/805/937 від 04.08.2017 року Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи, у ОСОБА_4 згідно наданих медичних документів, під час стаціонарного та амбулаторного лікування були виявлені тілесні ушкодження: закриту травму грудної клітки - забій грудної клітки, забій, садно правої гомілки, забій, садно лівого корінного суглобу, забій лівого надпліччя, забій лівого передпліччя, травматичне пошкодження внутрішніх та зовнішніх колатеральних зв`язок обох менісків лівого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 належать до легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 73-75).

Судом встановлено, що станом на 19.06.2017 року власником автомобіля «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 була ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 має право користуватися даним транспортним засобом, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 7).

Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля марки «МАЗ 630305» д.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , є ТОВ «Волинь Лом» (т. 1 а.с.71).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 пояснював, що перебував у трудових відносинах із ТОВ «Індустрія енергія», яке орендувало автомобіль марки «МАЗ 630305» д.н. НОМЕР_2 у ТОВ «Волинь Лом», проте надана ОСОБА_5 копія трудової книжки (т. 1 а.с. 190-191) не підтверджує його трудові відносини з ТОВ «Індустрія енергія» або з ТОВ «Волинь Лом», а ухвала суду про витребування у ТОВ «Індустрія енергія» і ТОВ «Волинь Лом» доказів про підтвердження трудових відносин між ОСОБА_5 та ТОВ «Індустрія Енергія» або з ТОВ «Волинь Лом» залишилася без виконання.

Ні матеріали даної цивільної справи, ні матеріали кримінального провадження не містять доказів оренди ТОВ «Індустрія енергія» автомобіля марки «МАЗ 630305» д.н. НОМЕР_2 у ТОВ «Волинь Лом».

Також ні матеріали даної цивільної справи, ні матеріали кримінального провадження не містять доказів, що ОСОБА_5 користувався автомобілем «МАЗ 630305» д.н. НОМЕР_2 незаконно, без достатньої правової підстави, поза волею власника даного автомобіля - ТОВ «Волинь Лом».

Вказане свідчить, що ОСОБА_5 на момент ДТП володів і користувався автомобілем «МАЗ 630305» д.н. НОМЕР_2 законно.

Крім того, судом встановлено та доведено матеріалами справи, що ТОВ «Волинь Лом» застрахувало цивільно-правову відповідальність як власника наземних транспортних засобів у ПАТ СК «Країна» згідно полісу №АК/6581677 на строк з 15.06.2017 року по 14.06.2018 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю одного потерпілого становить 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого - 100 000 грн., франшиза - 500 грн. ( т. 1 а.с. 72).

Позивач ОСОБА_4 09.08.2017 року повідомив ПАТ «СК «Країна» про ДТП, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи вх. №16575/17 (т. 1 а.с. 208).

Постановою слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Поліщук І.М. від 07.08.2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002999 від 19.06.2017 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в діях водія ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 6).

У даній постанові вказано, що 19.06.2017 року, близько 14 год. 45 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «МАЗ 630305» д.н. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Київській м. Вінниці в напрямку вул. Грибоєдова, на регульованому перехресті з вул. Гонти, при виконанні маневру повороту ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку, не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де з необережності допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №706/805/937 від 04.08.2017 року отримав тілесні ушкодження: закриту травму грудної клітки - забій грудної клітки, забій, садно правої гомілки, забій, садно лівого корінного суглобу, забій лівого надпліччя, забій лівого передпліччя, травматичне пошкодження внутрішніх та зовнішніх колатеральних зв`язок обох менісків лівого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 належать до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України.

Кримінальна відповідальність за ст. 286 КК України настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження. Заподіяння в результаті порушення правил дорожнього руху легких тілесних ушкоджень виключає застосування ст. 286 КК України. Враховуючи, що в діях водія автомобіля марки «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, а порушення вимог п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України водієм автомобіля марки «МАЗ 630305» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 , знаходяться у причинному зв`язку з наслідками.

Будь-яких доказів про притягнення до адміністративної відповідальності кого-небудь із водіїв ( ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 ) дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.06.2017 року, приблизно о 14 год. 45 хв. у м. Вінниці по вул. Київській матеріали справи не містять.

Згідно висновку експерта комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №1508/1509/18-21 від 19.07.2018 року, проведеної Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України встановлено:

1. Враховуючи всі обставини справи, причиною зіткнення, автомобілів «Рено Трафік» р.н. НОМЕР_1 та «МАЗ 630305» р.н. НОМЕР_5 стала невідповідність дій водія автомобіля «МАЗ 630305» р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_5 технічним нормам вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України.

2. В заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_4 не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль, до смуги руху автомобіля МАЗ шляхом термінового гальмування з моменту початку руху вантажного автомобіля МАЗ по смузі його руху.

3. Свідчення водія ОСОБА_4 , дані ним у досудовому розслідуванні та у судовому засіданні 08.02.2018 року є технічно обгрунтованими. Свідчення водія автомобіля МАЗ 630305 р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_5 дані ним у досудовому розслідуванні та у судовому засіданні 08.02.2018 року в частині досліджених параметрів (швидкість руху зустрічного автомобіля РЕНО -70 км/год, після зіткнення протягнув автомобіль РЕНО 20 см) не відповідають фактичним обставинам справи.

4. При русі автомобіля РЕНО перед ДТП з швидкістю 40 км/год в діях водія автомобіля РЕНО ТРАФІК д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху України, не встановлено. При русі автомобіля РЕНО перед ДТП з швидкістю 50 км/год в діях водія автомобіля РЕНО ТРАФІК д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам дорожнього знаку 3.29, які, з технічної точки зору, не знаходяться у причинному зв`язку з даним ДТП. В діях водія автомобіля МАЗ 630305 р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності технічним нормам п.п. 10.1, 16.6, які знаходяться у причинному зв`язку з даним ДТП, так як початок руху автомобіля МАЗ на смугу руху автомобіля РЕНО ТРАФІК відбувався на такій відстані перед зустрічним автомобілем, на якій водій ОСОБА_4 був позбавлений технічної можливості попередити дане зіткнення та для нього була створена аварійна ситуація.

5. З технічної точки зору, дії водія автомобіля «МАЗ 630305» державний номер НОМЕР_6 ОСОБА_5 знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

6. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля МАЗ 630305 р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_5 повинен був керуватись технічними нормами п 10.1, 16.6 ПДР України, текст норм яких наведений у дослідницькій частині.

7. Дії водія автомобіля «МАЗ 630305» державний номер НОМЕР_6 не відповідали технічним вимогам п 10.1,16.6 ПДР України.

8. Довжина сліду гальмування 11,1 метра без врахування втрати швидкості на удар при зіткненні відповідає величині швидкості руху автомобіля «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 40,0 - 41.8 км/год.

9. В момент сприйняття водієм ОСОБА_4 ситуації як небезпечної з наступним застосуванням гальмування автомобіль «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 розташовувався від місця зіткнення на відстані не меншій 14.5- 16.3 метрів.

10. Так як згідно наданих матеріалів справи експертним шляхом не визнається за можливе визначити відстань, яку подолав автомобіль МАЗ від початку руху до початку перетину смуги руху автомобіля РЕНО, а свідчення водія автомобіля МАЗ 630305 р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_5 в частині досліджених параметрів не відповідають фактичним обставинам справи, тому не можуть братись до уваги експертом, так як можуть призвести до хибних висновків, дати відповідь на питання не визнається за можливе.

11. Враховуючи характерні особливості даного ДТП та той факт, що водій автомобіля МАЗ 630305 р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_5 не міг бачити сигналу світлофора по ходу руху автомобіля РЕНО та зустрічного автомобіля марки Хюндай, в заданій дорожній ситуації водій автомобіля МАЗ 630305 р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_5 повинен був керуватись технічними нормами п. 10.1, 16.6 а водій автомобіля РЕНО ТРАФІК д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 - нормами п. 12.3 чи вимогами дорожнього знаку 3.29 та п 12.3 ПДР України, текст норм яких наведений у дослідницькій частині (т. 2 а.с. 15-23).

Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України по даній справі була проведена повторна судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза, висновки якої по суті співпадають з висновком експерта за результатами проведення комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №1508/1509/18-21, яка була проведена експертом Вінницького відділення Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_7.

Згідно висновку експерта повторної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №25043/529 від 28.02.2019 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України встановлено:

1. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, питання: «Чи є технічно достовірними в цілому покази водіїв щодо обставин ДТП, в то у числі надані ними покази в судовому засіданні 08.02.2018 року, а які є не достовірними?», - експертом не вирішувалось.

2. Швидкість руху автомобіля Renault Trafic перед початком утворення слідів гальмування на проїзній частині становила не менше V=40 км/год.

3-8. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля МАЗ 630305 в ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля МАЗ 630305 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Renault Trafic шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля МАЗ 630305 ОСОБА_5 не відповідають вимогам п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Renault Trafic ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про наявність або відсутність для водія автомобіля Renault Trafic ОСОБА_4 технічної можливості уникнути зіткнення, а також наявності або відсутності причинного зв`язку між його діями та настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, на даному етапі дослідження, не представляється можливим.

9. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «На якій відстані від майбутнього місця зіткнення знаходився автомобіль Renault Trafic р.н. НОМЕР_1 в момент початку реагування його водія шляхом застосування гальмування?», - на даному етапі дослідження, експертним шляхом не представляється можливим.

10. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Враховуючи режим роботи світлофорів і циклограму роботи світлофорів на перехресті вулиць Київської та Гонти, якщо автомобіль Hyundai у зустрічному для ОСОБА_5 напрямку зупинився в лівому ряду своєю смуги, а ОСОБА_5 почав рух свого автомобіля з місця і з поворотом ліворуч в бік вулиці Гонти на зелений миготливий сигнал світлофора, що ввімкнувся після зеленого, то на який сигнал світлофора в цей час виїжджав водій ОСОБА_4 .?», - на даному етапі дослідження, експертним шляхом, не представляється можливим.

11. Технічною причиною зіткнення транспортних засобів стало не виконання водієм автомобіля МАЗ 630305 ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України. Вирішити дане питання стосовно того, чи стало технічною причиною зіткнення транспортних засобів не належне виконання водієм автомобіля Renault Trafic ОСОБА_4 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, не представляється можливим, з причин вказаних в дослідницькій частині висновку (т. 2 а.с. 95-101).

Отже суд вважає доведеним, що 19.06.2017 року в м. Вінниці по вул. Київській дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та дій водія автомобіля МАЗ 630305 ОСОБА_5 , а не водія автомобіля «Рено Трафік» ОСОБА_4 .

За приписами частини першої, пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Отже, шкода завдана ОСОБА_4 як користувачу пошкодженого автомобіля випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, що узгоджується з правовою позицією Верхового Суду України, викладеною у постанові від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд в Постанові від 16.10.2019 у справі №592/9436/16-ц; в Постанові від 19.02.2020 у справі №200/22237/15-ц.

ОСОБА_4 керував транспортним засобом «Рено Трафік» та ОСОБА_5 керував транспортним засобом МАЗ 630305 на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, що безпосередньо було перевірено в рамках кримінального провадження.

Оскільки пошкодження автомобіля «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 та його тілесні ушкодження відбулися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла з вини ОСОБА_5 , який керував автомобілем МАЗ 630305, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, позовні вимоги пред`явлені позивачем ОСОБА_4 правомірно та до належних відповідачів.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 03 грудня 2014 року по справі №6-183цс14, аналізуючи правозастосовну практику за статтею 1166 ЦК України, зазначила, що аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам заподіювач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Згідно статтей 9, 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статтей 23, 24 цього Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є також шкода (в тому числі моральна шкода), пов`язана з лікуванням потерпілого, та у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з дост авкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

Згідно статтей 28, 29 цього Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це в тому числі шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, в зв`язку з чим відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та інші витрати.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

Як вбачається з спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є преклюзивним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15 (провадження №14-406цс19).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що позивач звернувся із позовом до суду 27.09.2017 року, ухвалою суду від 19.12.2017 року залучено ПАТ СК «Країна» в якості співвідповідача в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.с. 158), а страховий випадок стався 19.06.2017 року, тобто в межах річного строку, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для подання заяви про страхове відшкодування.

З огляду на викладене, враховуючи обов`язковий ліміт відповідальності страховика за завдану шкоду, з АТ СК «Країна» на користь ОСОБА_4 необхідно стягнути 99 490 грн. шкоди, завданої майну потерпілого (тобто за мінусом франшизи 500 грн.), 4 195 грн. у відшкодування шкоди, завданої здоров`ю позивача, яка пов`язана із лікуванням позивача, а різницю між загальною сумою невідшкодованої шкоди, завданої майну потрепілого, в розмірі 66 917,34 грн., яка розрахована наступним чином: 166 407,34 грн. (загальний розмір шкоди, завданої майну потерпілого відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №152Е-07/19 від 27.11.2019 року) - 99 490 грн. (ліміт відповідальності страховика за мінусом франшизи), необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_5 .

При цьому, при визначенні загального розміру шкоди, завданої майну потерпілого суд бере до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи №152Е-07/19 від 27.11.2019 року, а звіт про незалежну оцінку №09-17-М180 від 13.09.2017 року виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 8-24) суд відхиляє, оскільки спеціаліст ОСОБА_9 не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та за ст. 385 КК України за відмову від надання висновку.

Щодо стягнення з АТ СК «Країна» на користь ОСОБА_4 5260,32 грн. у відшкодування шкоди, завданої здоров`ю позивача, яка пов`язана із лікуванням позивача, то суд виходить із такого.

Позивач в судовому засіданні пояснював, що за період його лікування після ДТП ним було придбано медикаменти та сплачено за МРТ дослідження суглобів ноги, хребта на загальну суму 5260,32 грн., в підтвердження чого надав відповідні копії чеків та квитанцій(т. 1 а.с. 36-37).

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_4 перебував на лікарняному в період з 19.06.2017 року по 23.06.2017 року - копія листка непрацездатності серії АДЦ №713128; з 24.06.2017 року по 14.07.2017 року - копія листка непрацездатності серії АДЦ №532482; з 15.07.2017 року по 28.07.2017 року - копія листка непрацездатності серії АДД №533087 (т. 1 а.с. 33-35).

Відповідно до висновку експерта №760/805/937 від 04.08.2017 року у ОСОБА_4 згідно наданих медичних документів, під час стаціонарного та амбулаторного лікування були виявлені тілесні ушкодження: «закрита травма грудної клітки - забій грудної клітки», «забій, садно правої гомілки, забій, садно лівого колінного суглобу, забій лівого надпліччя», «забій лівого передпліччя», «травматичне пошкодження внутрішніх та зовнішніх колатеральних зв`язок обох менісків лівого колінного суглобу». Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення відповідають терміну, зазначеному у «Постанові» про призначення судово-медичної експертизи - 19.06.2017р., за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я. Тривале (загалом понад 21 день) перебування ОСОБА_4 на стаціонарному і амбулаторному лікуваннях не може бути взяте до уваги при судово-медичній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (у відповідності до вимог п. 4.6, п. 4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.), оскільки таке тривале лікування пов`язане не лише з характером вказаних вище тілесних ушкоджень, а може бути обумовлене лікувально-діагностичною тактикою, направленою на запобігання формування стійких залишкових явищ травми лівого колінного суглобу та наявністю захворювань суглобу нетравматичного походження («ОА (остеоартроз) лівого колінного суглобу II ст.» - дегенеративне захворювання, що проявляється ураженням усіх структур суглобу») (т. 1 а.с. 73-75).

Крім того, у даному висновку експерта зазначено, що 10.07.2017 року ОСОБА_4 з`явився для судово-медичного обстеження. Зі слів обстежуваного, 19.06.2017 року отримав травми під час ДТП, будучи водієм, вдарився об частини салону лівими ділянками тіла. Машиною швидкої допомоги був доставлений до МКЛ ШМД, де знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні по 23.06.2017 року. В подальшому до теперішнього часу продовжує амбулаторне лікування під наглядом сімейного лікаря за місцем проживання; 08.07.17 року виконав МРТ дослідження суглобів лівої ноги та хребта, голови в м. Рівному. Скарги на теперішній час біль у колінному суглобі, який посилюється при навантаженні, порушення функції стояння та руху.

З огляду на викладене у висновку експерта №760/805/937 від 04.08.2017 року, суд вважає доведеними позовні вимоги про понесені ОСОБА_4 витрати на лікування внаслідок ДТП щодо оплати МРТ дослідження суглобів лівої ноги та хребта, голови в м. Рівному, тому необхідно стягнути з АТ СК «Країна» на користь ОСОБА_4 4 195 грн. у відшкодування шкоди, завданої здоров`ю позивача, яка пов`язана із лікуванням позивача.

Разом з тим, суд дійшов висновку про відмову позивачу в стягненні з АТ СК «Країна» витрат в розмірі 1065,32 грн. на придбання позивачем в аптеці ліків: таблетки ко-пренес, небивал, лизину есцинат, натрію хлорид, фуросемід згідно наданих ним чеків (т. 1 а.с. 36-37), оскільки позивач не довів суду належними доказами (тобто записами в медичних картках на ім`я ОСОБА_4 , медичними виписками про призначення даних ліків, тощо) призначення йому лікарем даних лікарських препаратів. Будь-які клопотання про витребування медичних карток на ім`я ОСОБА_4 , медичних виписок про призначення даних ліків, тощо у зв`язку з неможливістю їх самостійного надання суду, позивачем по справі суду не подавалися і не заявлялися.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що відповідно до постанови про приєднання до кримінального провадження речового доказу від 19.06.2017 року приєднано до кримінального провадження №0002999 в якості речового доказу автомобіль марки «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 , який було поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ДП МВС «Вінниця-інформ-ресурси», що по вул. Г.Арабея, 17, м. Вінниця.

Позивач сплатив кошти пов`язані із зберіганням автомобіля марки «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 на спецмайданчику №1 протягом 50 діб у розмірі 2040,00 грн., що підтверджується копією рахунку №530 від 07.08.2017 року та квитанцією №2514798 від 07.08.2017 року (т. 1 а.с. 26-27).

Дані витрати позивача в сумі 2 040 грн. за зберігання автомобіля «Рено Трафік», державний номер НОМЕР_1 на спецмайданчику є обґрунтованими та доведеними належними доказами, тому підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 .

При цьому суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_4 в стягненні з ОСОБА_5 1780 грн. витрат за зберігання автомобіля марки «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 на паркувальному майданчику з 07.08.2017 року по 31.10.2017 року (т. 1 а.с. 29, 146), оскільки позивач не довів суду належними доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України підстави та необхідність поміщення автомобіля «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 на паркувальний майданчик в період з 07.08.2017 року по 31.10.2017 року.

Щодо відшкодування та розміру завданої позивачу ОСОБА_4 моральної шкоди неправомірними діями ОСОБА_5 , в результаті яких було пошкоджено майно (автомобіль) позивача та завдано шкоди його здоров`ю, суд при визначенні розміру такої шкоди керується ст.ст. 23, 1167 ЦК України та при цьому враховує, що на визначення розміру моральної шкоди впливає ступінь вини відповідача, а саме, що ним вчинені дії відносно порушення Правил дорожнього руху України та в результаті цього пошкодження мають необережну форму вини, водночас суд враховує розмір завданої матеріальної шкоди та її характер, оскільки позивач змушений був також лікуватися від отриманих тілесних ушкоджень, переніс відповідні душевні страждання в результаті потрапляння в ДТП та необхідності вживати відповідних заходів до відновлення становища, що існувало до порушення його прав, при цьому добровільно шкода йому взагалі відшкодована не була.

Тому керуючись принципами розумності та справедливості, суд оцінює завдану позивачу ОСОБА_4 моральну шкоду на суму 6 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 .

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_5 на користь позивача 97 268 грн. доходу від підприємницької діяльності, втраченого позивачем внаслідок ушкодження здоров`я за 40 днів перебування на лікарняному, то суд дійшов наступного висновку.

Згідно з довідкою №41 від 18.09.2017 рок, витягом з наказу №14-к від 01.03.2004 року, довідкою про заробітну плату №36 ОСОБА_4 працює лікарем-стоматологом-ортопедом в ортопедичному відділенні МКП «Медичний стоматологічний центр» на 0,25 ставки, за період квітень - червень 2017 року позивач отримав заробітну плату в сумі 5206,89 грн.(т. 1 а.с. 38-40).

Відповідно до довідки МКП "Медичний Стоматологічний Центр" №42 від 19.09.2017 року позивач отримав допомогу по тимчасовій втраті працездатності за період з 19.06.2017 року по 23.06.2017 року - 182,80 грн., за період з 24.06.2017 року по 14.07.2017 року - 1187,76 грн., за період з 15.07.2017 року по 28.07.2017 року - 91,84 грн., що складає 2262,40 грн. за 40 днів перебування позивача в непрацездатному стані (т.1 а.с. 41).

Також матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В02 №817403, а також є платником єдиного податку згідно свідоцтва серії НОМЕР_9 (т. 1 а.с. 42-43).

Судом встановлено, що згідно копії податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за 2016 рік його дохід в результаті підприємницької діяльності склав 875 413 грн., а його дохід від підприємницької діяльності за 2017 рік склав 1 480 730 грн. (т. 1 а.с. 44, т. 3 а.с. 9А), тобто дохід позивача від підприємницької діяльності в 2017 році, зокрема, й після ДТП, майже вдвічі перевищив дохід за минулий 2016 рік.

Згідно ст. 1198 ЦК України розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, визначається на підставі даних податкового органу. Розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, у сумах, нарахованих до вирахування податків.

Тобто, розмір втраченого доходу потерпілого обов`язково визначається з урахуванням втрати чи зменшення його професійної або загальної працездатності.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення» причини й групи інвалідності, а також час настання інвалідності встановлюються органами медико-соціальної експертизи, що діють на підставі Положення про них, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

З аналізу п. п. 1, 11 Положення про медико-соціальну експертизу, п. п. 3, 26, 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317, Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 5 вересня 2011 року №561, встановлення МСЕК тієї чи іншої групи інвалідності внаслідок загального захворювання визначається за критеріями життєдіяльності людини, зокрема, здатністю особи до виконання трудової діяльності.

Здатність до трудової діяльності - сукупність фізичних та духовних можливостей людини, яка визначається станом здоров`я, що дозволяє їй займатися різного виду трудовою діяльністю. Професійна працездатність - здатність людини якісно виконувати роботу, що передбачена конкретною професією, яка дозволяє реалізувати трудову зайнятість у певній сфері виробництва відповідно до вимог змісту і обсягу виробничого навантаження, встановленого режиму роботи та умов виробничого середовища. Параметрами оцінки є збереження або втрата професійної здатності, можливість трудової діяльності за іншою професією, яка за кваліфікацією дорівнює попередній, оцінка допустимого обсягу роботи у своїй професії і посаді, можливість трудової зайнятості в звичайних або спеціально створених умовах. Інваліди II групи з вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності, зокрема шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Законодавство вирізняє професійну та загальну працездатність. Професійна працездатність передбачає здатність працівника до роботи за конкретним фахом і на певній посаді, у той час як загальна працездатність - це здатність до виконання будь-якої роботи у звичайних умовах праці. Особа, яка зазнала каліцтва та якій встановлено інвалідність, може бути визнана частково працездатною. З метою встановлення в особи здатності до праці, МСЕК під час встановлення інвалідності має встановити ступінь професійної (а за її відсутності - загальної) працездатності у відсотках.

На підставі цих даних суд визначає розмір втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я доходу.

Вирішуючи спір про стягнення доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я позивача за 40 днів перебування на лікарняному, суд бере до уваги наведені норми матеріального права, а також те, що позивач не надав суду медичний висновок про відповідну втрату ним працездатності або ушкодження здоров`я внаслідок ДТП, через що він не міг працювати та отримувати дохід від підприємницької діяльності, позивач не надав належних і допустимих доказів, які б визначали ступінь зменшення (втрати) його професійної (загальної) працездатності.

Будь-які клопотання про призначення судом відповідної судової експертизи з приводу визначення ступеня зменшення (втрати) професійної (загальної) працездатності ОСОБА_4 внаслідок ДТП ні позивач, ні його представник суду не подавали і не заявляли.

Крім того, суд враховує, що надані суду позивачем листи непрацездатності у зв`язку із ДТП, яке мало місце 19.06.2017 року, свідчать лише про тимчасову непрацездатність ОСОБА_4 і копіями податкових декларацій позивача підтверджується, що його дохід від підприємницької діяльності в 2017 році, зокрема, й після ДТП, майже вдвічі перевищив дохід позивача за минулий 2016 рік.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_5 97 268 грн. доходу від підприємницької діяльності, втраченого позивачем внаслідок ушкодження здоров`я за 40 днів перебування на лікарняному задоволенню не підлягає.

Суд також дійшов висновку, що не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з ОСОБА_5 35 000 грн. витрат пов`язаних з орендою автомобіля за період з 26.06.2017 року по 26.01.2018 року, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів щодо необхідності оренди ним автомобіля у вказаний період; не надав доказів, що позивач використовував у своїй підприємницькій діяльності саме автомобіль «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 і що позивач за звичайних обставин одночасно не використовував у своїй підприємницькій діяльності інші орендовані або власні автомобілі, а лише «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 . При цьому суд також бере до уваги пояснення в судовому засіданні позивача про те, що у своїй підприємницькій діяльності він використовує працю найманих працівників, в тому числі, щодо перевезення товару.

Судові витрати по справі, які підтверджені документально, підлягають розподілу згідно вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов в частині заявлених позовних вимог до АТ «Страхова компанія «Країна» задоволено частково на 98,98%, тому підлягає стягненню з відповідача АТ «Страхова компанія «Країна» на користь позивача понесений судовий збір в сумі 1036,82 грн., а також 2301 грн. витрат за проведені судові експертизи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_5 задоволено частково на 22,67%, тому підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача понесений судовий збір в сумі 749,41 грн. та 1 529 грн. витрат за проведені судові експертизи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 395, 396, 979, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 23, 24, 28, 29, 33, 36,37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_4 99 490 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч чотириста дев`яносто гривень) у відшкодування матеріальної шкоди, а також 4 195 грн. (чотири тисячі сто дев`яносто п`ять гривень) у відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, 1036,82 грн. судового збору, 2 301 грн. витрат за проведені судові експертизи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 66 917,34 грн. (шістдесят шість тисяч дев`ятсот сімнадцять гривень 34 коп.) у відшкодування матеріальної шкоди, 2 040 (дві тисячі сорок) грн. витрат за зберігання автомобіля "Рено Трафік", державний номер НОМЕР_1 на спецмайданчику, 6000 (шість тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди, 749,41 грн. судового збору, 1 529 грн. витрат за проведені судові експертизи.

В задоволенні решти суми позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», адреса місцезнаходження: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А, .

Суддя: