Провадження № 22-ц/812/106/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Бондаренко Т.З.,

суддів - Темнікової В.І., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 487/252/19 за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва ухваленого 05 листопада 2019 року, під головуванням судді Сухаревич З.М. в приміщенні того ж суду по справі за позовом

ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Істок», третя особа ОСОБА_4 про визнання зобов`язання припиненими внаслідок виконання належним чином,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2019 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Істок» про визнання зобов`язання припиненими внаслідок його виконання належним чином.

Позивач зазначав, що 13 лютого 2014 року між КС «Істок» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір на суму 17400 грн. Того ж дня між КС «Істок» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, згідно якого позивач зобов`язувався відповідати солідарно перед відповідачем за виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору щодо сплати суми кредиту, відсотків та штрафних санкцій. Внаслідок невиконання боржником свого зобов`язання, з боржника ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_3 , як поручителя, за рішенням суду стягнуто 44841,27 грн., які фактично були сплачені ОСОБА_3 . Пізніше, вказане рішення суду було змінено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області, яким стягнуту суму заборгованості зменшено до 29260,90 грн.

В липні 2017 року КС «Істок» повторно звернулася до суду і, в порядку апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, Апеляційний суд Миколаївської області встановив нову суму заборгованості перед КС «Істок» за інший період, а саме з дати винесення попереднього рішення суду по дату фактичного погашення - в розмірі 16741,64 грн. За такого, з урахуванням судового збору, загальна сума, яка підлягає стягненню з позивача за двома рішеннями апеляційного суду складала 46374,51 грн. З урахуванням сплачених 44841,27 грн. заборгованість позивача перед КС «Істок» складає 1533,24 грн. Також, за рішенням Миколаївського апеляційного суду відповідач КС «Істок» повинен сплатити на користь позивача судовий збір на загальну суму 1929,93 грн. Відтак між сумою, яку позивач повинен сплатити на користь відповідача та сумою, що відповідач повинен сплатити позивачу складає 396,69 грн. на користь позивача. ОСОБА_3 звертався до КС «Істок» з проханням скласти акт про зарахування зустрічних однорідних вимог, проте відповідачем вказане звернення було проігноровано.

На підставі викладеного, позивач просить суд зобов`язання за кредитним договором № ДКН-1536 від 13 лютого 2014 року та за договором поруки №ДКН-1536 ДПІ від 13 лютого 2014 року укладеними між сторонами визнати такими, що припинені внаслідок виконання належним чином.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що грошова сума в розмірі 15580 грн. 37 коп., яка була надмірно сплачена ОСОБА_3 при виконанні рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 січня 2015 року, була зарахована при визначенні розміру заборгованості рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21 травня 2018 року, а тому не може бути повторно зараховуватись на погашення боргу при виконанні цього рішення.

В апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, позивач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що районний суд не вірно визначив загальну суму боргу встановлену двома рішеннями Апеляційного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року та від 21 травня 2018 року, а тому дійшов не вірного висновку.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає в повній мірі.

Як вбачається із змісту рішень Апеляційного суду Миколаївського суду від 29 листопада 2017 року та 21 травня 2018 року між КС «Істок» та ОСОБА_4 13 лютого 2014 року був укладений кредитний договір №ДКН - 1536, відповідно до умов якого кредитна спілка надала позичальнику кредит в сумі 17 400 грн. Строк дії вказаного договору встановлений 36 місяців, тобто до 13 лютого 2017 року, відсоткова ставка складає 29,5 % річних (а.с.10-20).

Того ж дня 13 лютого 2014 року між КС «Істок» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № ДКН-1536 ДП1, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати всім своїм майном за повне та своєчасне виконання всіх зобов`язань, передбачених умовами вищевказаного кредитного договору.

28 липня 2014 року між КС «Істок» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої процентна ставка за даним кредитним договором збільшена до 118 % річних.

В порушення умов договору, ОСОБА_4 , як боржник за кредитним договором, не виконала взятих на себе зобов`язань оскільки не в повному обсязі здійснювала погашення кредитної заборгованості.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь КС «Істок» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 44 841 грн. 27 коп., а саме: сума неповернутого кредиту 15 716 грн. 76 коп., сума несплачених відсотків 29 124 грн. 51 коп. Розподілено судовий збір.

В зв`язку з виконанням вказаного рішення 13 вересня 2017 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_3 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення боргу в розмірі 45065,48 грн. (а.с.10-13).

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року розмір відсотків, визначених заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015 року було зменшено до 13544 грн. 14 коп. з 29124 грн. 51 коп., а тому загальна сума стягнута судом зменшена на 15580 грн. 37 грн. (а.с.14-20).

13 липня 2017 року Кредитна спілка «Істок» вдруге звернулася з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що фактично рішення суду з погашення кредитного боргу виконано 26 квітня 2017 року, в зв`язку з чим за договором продовжувалося нарахування відсотків, інфляційні втрати та три відсотка річних. Посилаючись на ці обставини позивач просив про стягнення з солідарних боржників нарахованих станом на 26 квітня 2017 року - 11587 грн.93 коп. в рахунок відсотків, 21378 грн. 90 коп. в рахунок інфляційних втрат та 3026 грн.79 коп. в рахунок трьох відсотків річних, а всього 35993 грн. 62 коп.

У цій справі ОСОБА_3 , як відповідач, звернувся із зустрічним позовом про повернення безпідставно отриманих коштів, посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року зменшено розмір стягнутої районним судом суми заборгованості на 15580 грн. 37 грн. Оскільки він повністю виконав рішення районного суду, вважав вказані кошти як безпідставно отримані.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2018 року ухвалено про задоволення позову та стягнення на користь КС «Істок» нарахованої заборгованості на загальну суму 35993 грн. 62 коп. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 21 травня 2018 року вказане рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2018 року змінено в частині розміру кредитної заборгованості та розподілу судових витрат та стягнуто в солідарному порядку на користь КС «Істок» з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 кредитну заборгованість в розмірі не 35993 грн. 62 коп., а 16741 грн. 64 коп. В частині вирішення зустрічного позову рішення районного суду залишено без змін.

Із змісту вказаного рішення апеляційного суду вбачається, що сума кредитної заборгованості про стягнення якої заявлено КС «Істок» була зменшена в тому числі і на суму переплати, яка була допущена при виконанні першого рішення районного суду від 22 січня 2015 року на 15580 грн. 37 коп. Так, у рішенні зазначено, що кредитором, тобто КС «Істок» було враховано переплату при виконанні попереднього рішення в розмірі 15580 грн. 37 коп., в зв`язку з чим кредитором до апеляційного суду надано додатковий розрахунок, в якому здійснено залік цієї різниці. Мотивуючи правомірність відмови в задоволенні вимог за зустрічним позовом апеляційний суд зазначав, що кошти у розмірі 15580 грн. 37 коп. надійшли у розпорядження кредитної спілки за рішенням суду, тобто на підставах передбачених законом, в подальшому вони зараховані на погашення існуючого боргу позичальниці, а тому підстави для повернення цієї суми як безпідставно отриманих відсутні.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Районний суд, ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, повно та всебічно дослідив обставин справи, доказам, які надали сторони надав належну оцінку, вірно визначив характер спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про те, що надмірно сплачена позивачем на користь КС «Істок» заборгованість в розмірі 15580 грн. 37 коп. при виконанні рішення районного суду від 22 січня 2015 року, в подальшому була зарахована на погашення кредитної заборгованості за тим же договором, але у інший період, а тому вказана сума не може бути предметом заліку на виконання остаточного рішення ще раз.

Враховуючи наявні копії виконавчого провадження в матеріалах справи, районний суд дійшов також правильного висновку, що на час ухвалення вказаного рішення виконавче провадження з виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва щодо стягнення з позивача на користь КС «Істок» кредитної заборгованості в сумі 16741 грн. 64 коп. триває, а тому підстави для застосування положень ст. 598 ЦК України відсутні.

За вказаних обставин, є недоведеним порушення прав позивача належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, в зв`язку з чим висновок районного суду про відмову в задоволенні позовних вимог є правильним.

Доводи апеляційної скарги відтворюють зміст позовних вимог, а тому не спростовними для наведених висновків суду.

Положеннями ст. 375 ЦК України cуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів не встановила порушення норм процесуального та матеріального права, тому дане рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 05 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту 03 лютого 2020 року.

Судді: Т.З. Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова