Ухвала набрала чинності "___"_________20____р. Справа № 665/338/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2020 року до Чаплинського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якому він звертаючись з позовом до ОСОБА_2 просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики від 30.09.2016 року у розмірі 146 640 грн. та 3% річних у розмірі 105214 грн. 92 коп.

Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Херсонському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

24 вересня 2020 року позивачем по справі подано заяву про забезпечення його позову, в якій останній посилаючись на те, що відповідач по справі вчиняє активні дії з приводу відчуження майна, яке належить йому на праві власності, просив суд накласти арешт на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї заяви вказував, що предметом його позову до ОСОБА_2 є стягнення грошових коштів за договором позики у сумі, що еквівалентна 6 тис. доларів США. З метою охорони матеріально-правових інтересів позивача в разі задоволення позову, та реального виконання судового рішення, в тому числі й за рахунок продажу нерухомого майна, що належить відповідачу, ОСОБА_1 звернувся до уповноважених органів для отримання даних щодо належності відповідачу будь-якого нерухомого майна, за рахунок якого в подальшому можливо було б виконати рішення суду.

З отриманої ним довідки встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить об`єкт незавершеного будівництва 42% готовності, а саме житловий будинок, загальною площе. 87.8 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1 .

У свою чергу заявник вказує, що на даний час він дізнався про намір відповідача відчужити вказаний житловий будинок, про що свідчить оголошення в мережі Інтернет. Зазначає, що відчуження ОСОБА_2 майна, яке належить йому на праві власності, за умови що він ніде не працює, та з огляду на те, що предметом спору у даній справі є майнові вимоги позивача в еквіваленті 6 тис. дол.. США, призведе до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення його позовних вимог. Тому для ефективності судового захисту просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту вказане майно.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст. 1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого слід дійти висновку за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, та накласти арешт на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва 42% готовності, а саме житловий будинок, загальною площе. 87.8 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 254, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2016 року, оскільки ОСОБА_2 протягом тривалого часу перебуває за межами України, про що свідчать його заяви та заяви його представника про перенесення слухання справи, подані протягом розгляду справи та в разі задоволення позовних вимог, позивач ОСОБА_1 отримає можливість для задоволення своїх вимог в тому числі й за рахунок відчуження майна належного відповідача, з огляду на те, що предметом спору є грошові кошти у розмірі понад 150 тис. грн., що свідчить про співмірність поданої заяви з позовними вимогами. Також є велика вірогідність того, що в разі не вжиття даних заходів відповідачем по справі можуть бути вжиті заходи щодо відчуження майна. Про намір відчужити майно свідчить зокрема долучена до заяви про забезпечення позову роздруківка з сайту dom.ria.com: ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до якої будинок, що належить відповідачу ОСОБА_2 на даний час виставлено на продаж.

Таким чином, накладення арешту на майно відповідача, є відповідною правовою мірою для забезпечення в подальшому виконання рішення суду та унеможливить здійснити дії щодо відчуження вище зазначеного майна, та інші дії, які надалі можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеному спору про стягнення боргу та сприятимуть ефективному захисту прав позивача на стадії виконання рішення суду.

У свою чергу, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 належить об`єкт незавершеного будівництва 42% готовності, а саме житловий будинок, загальною площею 87.8 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1 . Відповідно до наданого заявником оголошення з сайту dom.ria.com, об`єктом продажу є житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 , вартість якого визначена відповідачем та становить 12 тис. доларів США. З матеріалів справи вбачається, що даний житловий будинок розташовано у центрі смт. Чаплинка, його площа становить понад 80 кв. м., тому його вартість може значно перевищувати розмір стягуваних позивачем коштів. Враховуючи що вартість вказаного житлового будинку, вочевидь, є вищою за суму боргу, яка є предметом спору, суд вважає необхідним накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва 42% готовності, в межах позовних вимог заявлених позивачем, що буде відповідним та співмірним заходом для забезпечення даного позову.

З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач матиме можливість здійснити відчуження майна на користь інших осіб чи вчинити будь-які інші дії щодо зазначеного майна, тому дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, так як у сторони спору (відповідача) до його вирішення наявна можливість розпорядитися об`єктом прав, що йому належать.

Крім того слід зазначити, що накладенням арешту на майно за рахунок якого позивач може задоволити свої вимоги в тому числі й на стадії виконання рішення суду, в разі задоволення позову, не порушуються інтереси інших осіб, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, справа на даний час не розглянута, відповідач протягом тривалого строку перебуває за межами України, у зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва 42% готовності, а саме житловий будинок, загальною площе. 87.8 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 254, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2016 року в межах ціни позову 157161 (сто п`ятдесят сім тисяч сто шістдесят одна) гривня 92 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко