Справа № 484/2254/20
Провадження № 2/484/1042/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

при секретарі Фартушняк Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд, площею 0.2500 га., що знаходиться по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що 09.03.1999 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3887, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належав продавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Тарасівської сільської ради Первомайського району від 15.02.1999 року. 09.03.1999 року договір купівлі-продажу було посвідчено у Первомайській філії Південної Товарної Біржі за № 3887. Сторони домовилися, що вартість будинку складає 1500 грн. Після укладення договору вона позивач отримав в власність вказаний житловий будинок, сплативши продавцю договірну вартість цього майна, що є доказом того, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося його повне виконання. 12.03.1999 року спірний житловий будинок було зареєструвано в Первомайському МБТІ. В зв`язку з недодержанням нотаріальної форми посвідчення договору, позивач не має змоги в майбутньому вчиняти цивільні правочини, тобто розпоряджатися майном. Посвідчити нотаріально укладений договір на даний час неможливо, оскільки продавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Миколаївської області, спадкоємцем після її смерті є відповідач. Крім того, позивач вважає, що поскільки до нього перейшло право власності на вказаний житловий будинок, то за ним може бути визнано і право власності на земельну ділянку площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за цією ж адресою.

Ухвалою суду від 31.76.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача - адвокат Гаврилюк Т.А. надала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтриму у повному обсязі.

Відповідач в судове заідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши подані позивачами документита матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 09.03.1999 року у Первомайській філії Південної товарної Біржі, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до якого ОСОБА_4 передала, а ОСОБА_1 отримав у власність житловий будинок АДРЕСА_1 .

12.03.1999 року придбаний житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_5 зареєстрував в Первомайському МБТІ

Із довідки Відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області вбачається, що земельна ділянка площею 0,2500 га, що була надана для обслуговування житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , залишилася зареєстрованою за колишнім власником будинку - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є відповідач по справі, котрий не заперечує проти задоволення позову.

В зв`язку з недодержанням нотаріальної форми посвідчення договору, позивачка не має змоги в майбутньому вчиняти цивільні правочини, в тому числі певні дії по відчуженню будинку.

Згідно вимог ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог ч.1 ст. 321, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Згідно із положеннями частини першої статті 120 ЗК України, частини першої статті 377 ЦК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідачем позов визнано у повному обсязі.

У зв`язку з указаним в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачкою в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог підтверджені письмовими доказами, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку надану для обслуговування житлового будинку не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб.

Підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає позовні вимоги позивачів цілком обґрунтованими, та приходить до висновку про їх задоволення у повному обсязі

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 200, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , право власності земельну дялнку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд, площею 0.2500 га., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюєтьсчя з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.08..2020 року.

СУДДЯ