СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8935/20

пр. № 2/759/4100/20

13 липня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., при секретарі Дрозі Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справуза позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом про стягнення з ОСОБА_1 боргу за житлово-комунальні послуги в розмірі 5 400,00 грн., збитків від інфляції у сумі 527,62 грн., 3% річних у сумі 294,31 грн., пеню в сумі 9,94 грн., а всього 6 231,87 грн. Обгрунтовує свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , протягом тривалого часу не виконує свої зобов`язання за договором про надання послуг, внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з квітня 2017 по червень 2019 у сумі 5 400,00 грн.

Ухвалою суду від 09.06.2020 у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзив до суду не направив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачами відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право власності Київської міської державної адміністрації Виконавчого органу Київської міської ради Головного управління житлового забезпечення від 15.07.2005 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Як вбачається з матеріалів справи 04.04.2013 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача ОСОБА_1 з квітня 2017 по червень 2019 складає 5 400,00 грн.

Відповідно до розрахунку збитки від інфляції за період з 01.04.2017 по 31.03.2020 складають 527,62 грн. та 3% річних у сумі 294,31 грн., пеня за період з 01.06.2019 по 01.04.2020 складає 9,94 грн.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є договором приєднання відповідно до норм ст. 634 Цивільного кодексу України та вважається акцептованим усіма споживачами, які встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.

Судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59 цс13).

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за період з квітня 2017 по червень 2019 в розмірі 5 400,00 грн., за період з 01.04.2017 по 31.03.2020 збитки від інфляції складають 527,62 грн. та 3% річних у сумі 294,31 грн., пеня за період з 01.06.2019 по 01.04.2020 складає 9,94 грн.

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог ст. 81 ЦПК України доведені позовні вимоги до ОСОБА_1 , які знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 16, 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_1, на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-б, , заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2017 по червень 2019 в розмірі 5 400,00 грн., за період з 01.04.2017 по 31.03.2020 збитки від інфляції в сумі 527,62 грн. та 3% річних в сумі 294,31 грн., пеню за період з 01.06.2019 по 01.04.2020 в сумі 9,94 грн., судовий збір в розмірі 2 102,00 грн., а всього 8 333,87 грн. (вісім тисяч триста тридцять три грн. 87 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Киїівсьакого апеляційного суду через Святошинський районний суд шляхом подання в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя П`ятничук І.В.