ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року

м.Суми

Справа №589/2133/20

Номер провадження 22-ц/816/2007/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 липня 2020 року в частині відмови у відкритті провадження в складі судді Литвинко Т.В., постановленої у м. Шостка, повний текст якої складений 15 липня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємтво «Харківенергоремонт», народного депутата України ОСОБА_3, народного депутата України ОСОБА_4, Громадської організації «Тарифна мобілізація», в якому просила суд:

- зобов`язати ТОВ Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» здійснити перерахунок вартості послуги з централізованого опалення, що надана позивачу у період з 01.05.2016 по 01.11.2018, а також здійснити перерахунок вартості послуги з постачання гарячої води у період з 01.10.2016 по 30.04.2017 та з 01.10.2017 по 30.04.2018;

- стягнути з ТОВ Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» моральну шкоду в розмірі 10000000 грн;

- зобов`язати народних депутатів України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ГО «Тарифна мобілізація» здійснити необхідні дії для вивчення ситуації з вартістю послуг, наданих ТОВ Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 та з 01.01.2020 по 30.04.2018.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 липня 2020 року у відкритті провадження у цій справі в частині вимог ОСОБА_1 до народного депутата України ОСОБА_3 , народного депутата України ОСОБА_4 та Громадської організації «Тарифна мобілізація» про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» про зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Призначено підготовче судове засідання на 23 жовтня 2020 року до 09 год. 30 хв. та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції від 15 липня 2020 року в частині відмови у відкритті провадження, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу суду у вказаній частині, а справу направити для подальшого розгляду.

Зокрема, доводи апеляційної скарги зводяться до того, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не може бути підставою для відмови у відкритті провадження, оскільки заявник вправі самостійно визначати коло відповідачів у справі. При цьому, як вказала позивачка, вказане узгоджуються з практикою Великої Палати Верховного Суду у справі за № 523/9076/16 (постанова від 17 квітня 2018 року) та у справі за № 372/51/16-ц (постанова від 12 грудня 2018 року). Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що її право на судовий захист є порушеним, оскільки суд першої інстанції самостійно визначив відповідачів у цій справі, відкривши провадження у частині вимог, що стосуються лише ТОВ «Шосткинське підприємтво «Харківенергоремонт» та безпідставно відмовив у відкритті провадження до інших відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позовні вимоги до народних депутатів України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ГО «Тарифна мобілізація» позивачка обґрунтовувала тим, що вказані відповідачі, на її думку, мають повноваження на вивчення та приведення до економічно обгрунтованої вартості питання щодо комунальних послуг, що надаються теплопостачальною організацією. При цьому, заявниця вважає, що визначення кола відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обгрунтованості позову - обов`язком суду під час розгляду справи.

Постановляючи оскаржену ухвалу в частині відмови у відкритті провадження, суд керувався п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України і виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання народного депутата України ОСОБА_3 , народного депутата України ОСОБА_4 та ГО «Тарифна мобілізація» здійснити відповідні дії для вивчення ситуації не є свідченням порушення, невизнання чи оспорення права позивача, тому суд вважав, що між сторонами відсутній спір, а, отже, у позивача не виникло права на судовий захист в порядку цивільного судочинства. Крім того, суд дійшов висновку, що позов у вказаній частині вимог не підлягає розгляду судами взагалі, тому не роз`яснив позивачу правило щодо того, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду не може погодитись з наступних підстав.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 19 ЦПК України йдеться про те, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Виходячи з вимог ст. 50 ЦПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Як зазначено у ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, на думку колегії суддів, є підстави вважати, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. При цьому, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

У той же час, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року (справа № 523/9076/16-ц).

З огляду на викладене заслуговують на увагу колегії суддів доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що заявник вправі самостійно визначати коло відповідачів у справі, предмет та підстави позову, у зв`язку з чим ця справа в частині позовних вимог про зобов`язання народних депутатів України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ГО «Тарифна мобілізація» здійснити відповідні дії для вивчення ситуації підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України підлягає скасуванню, а питання про відкриття провадження у справі у вказаній частині позовних вимог щодо вищевказаних відповідачів слід передати на новий розгляд до місцевого суду, що свідчить про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 липня 2020 року в оскарженій частині скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2020 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко