Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський райсуд Рівненської області

в складі : головуючого судді Феськова П.В.

при секретарі : Антонович М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 пред`явила в суд позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Зазначила, що з відповідачем по справі 29 серпня 2009 року відділом РАЦС Млинівського районного управління юстиції Рівненської області зареєстрували шлюб за актовим записом №09. Від шлюбу мають двоє малотніх синів - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею. Основною причиною розірвання шлюбу називає систематичні конфлікти, які позбавили їх почуттів прихильності та любові один до одного, взаємоповаги та взаєморозуміння. Шлюб між нею та відповідачем є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними припиненні. Протягом шести місяців проживають окремо та шлюбних відносин не підтримують. Примирення неможливе. Відповідач фізично здоровий, є працездатною особою, інших утриманців не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття.

В судове засідання позивач не з`явилась, звернулася до суду з письмовою заявою в якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених у позовній заяві, просить справу розглядати у її відсутності. (а.с.14)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав про те, що позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглядати у його відсутності. (а.с.15)

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.12.2009 року. (а.с.4)

Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом тривалого часу, заходи для збереження сім"ї стронами не вживаються, шлюбні стосунки фактично припинені.

З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітей.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 23.03.2010 та серії НОМЕР_3 року відповідач є батьком малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. (а.с.5-6)

Згідно довідки про доходи №53 від 03.08.2020 року загальна сума доходу позивача - ОСОБА_1 з лютого 2020 року по липень 2020 року становить 30364,03 гривень. (а.с.13)

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі..

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, котрий на час розгляду справи становить 2318 гривень.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд враховує, що відповідач є фізично здоровим, будь-яких інших осіб на утриманні не має, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному позивачем розмірі.

Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 840,80грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, керуючись статтями ст.ст. 7,8, 18, 76, 81, 137, 141, 263-265, 280-284, 430 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №09 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою с.Боремець Млинівського району Рівненської області, (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 (одній тисячі сімсот) гривень 00 копійок на кожну дитину, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.08.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою с.Боремець Млинівського району Рівненської області, (РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : П.В. Феськов