22-ц/804/2796/20
242/3582/15-ц

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 242/3582/15-ц

Номер провадження 22-ц/804/2796/20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Зайцевої С.А., Попової С.А.,

секретар Галстян Г.Г.

сторони:

за основним позовом:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»

відповідач ОСОБА_1

за зустрічним позовом:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»

на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 15 липня 2020 року, у складі судді Капітонова В.І.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»

до ОСОБА_1 ,

треті особи: Приватне акціонерне товариство «Бетон Нова», Приватне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Приватне акціонерне товариство «Кристалбанк»

про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,

треті особи: Приватне акціонерне товариство «Бетон Нова», Приватне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Приватне акціонерне товариство «Кристалбанк»

про визнання договору поруки недійсним,

В с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

17 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Бетон Нова», назва якого змінилась на Приватне акціонерне товариство «Бетон Нова» (далі ПрАТ «Бетон Нова»), в якому просило стягнути з відповідача 611387,48 грн та витрати по сплаті судового збору 3654 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 15 березня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 12/01-03-3/0214, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бородіною О.В., відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником ПрАТ «Бетон Нова» за виконання забезпечених зобов`язань за умовами кредитного договору № 010/05/00756 від 24 грудня 2007 року зі змінами та доповненнями.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору № 12/01-03-3/0214 від 15.03.2013 року у розмірі 611387,48 грн, витрати по сплаті судового збору 3654 грн.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року задоволено.

Заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року (справа № 242/3582/45-ц) за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2016 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення по справі № 757/46421/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення договору поруки.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 31 серпня 2018 року провадження у справі поновлено.

16 січня 2019 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Бетон Нова», в якому просив визнати недійсним договір поруки № 12/01-03-3/2014 від 15 березня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в забезпечення належного виконання зобов`язання ПрАТ «Бетон Нова» за кредитним договором № 010/05/00756 від 24 грудня 2008 року та вирішити питання про стягнення судових витрат.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що ОСОБА_1 в жодні правовідносини з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо укладення 15.03.2013 договору поруки № 12/01-03-3/2014 не вступав, а підпис на спірному договорі виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Одночасно із зустрічним позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи договору поруки № 12/01-03-3/2014 від 15 березня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Просив на вирішення експерту поставити запитання: «Підпис в розділі «Поручитель» на бланковому рядку перед ініціалами та прізвищем « ОСОБА_3 » в договорі поруки № 12/01-03-3/2014 від 15.03.2013 виконаний ОСОБА_1 чи іншою особою?».

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30 січня 2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: ПрАТ «Бетон Нова» про визнання договору поруки недійсним об`єднано в одне провадження з первісним позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа: ПрАТ «Бетон Нова» про стягнення заборгованості.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11 грудня 2019 року залучено у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа: ПрАТ «Бетон Нова» про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: ПрАТ «Бетон Нова» про визнання договору поруки недійсним, правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі ТОВ «ФК «Форінт»), також залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПАТ «Кристалбанк».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15 липня 2020 року клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про призначення почеркознавчої експертизи задоволено.

Призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Поштова, 67.

На вирішення експертизи поставлено наступні запитання:

1. Підпис в розділі «Поручитель» на бланковому рядку перед ініціалами та прізвищем « ОСОБА_3 » в Договорі поруки №12/01-03-3/2014 від 15.03.2013 виконаний ОСОБА_1 чи іншою особою?

Попереджено експерта про відповідальність за ст. 384, ст. 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Для проведення експертизи надано в розпорядження експерта матеріали цивільної справи №242/3582/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Форінт» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Бетон-Нова», Приватне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» і Приватне акціонерне товариство «Кристалбанк», про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Форінт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ПрАТ «Бетон-Нова», ПрАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПрАТ «Кристалбанк», про визнання договору поруки недійсним, та оригінал поруки №12/01-03-3/2014 від 15.03.2013, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в забезпеченого належного виконання зобов`язання ПАТ «Бетон-Нова» за кредитним договором №010/05/00756 від 24.12.2008.

Витрати по оплаті судово-почеркознавчої експертизи покладено на відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

На час проведення експертизи провадження у даній справі зупинено.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про призначення почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги ст.103 ЦПК України, виходив з того, що предметом спору є законність договору поруки та відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 заперечує, що такий договір ним був підписаний.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, з метою забезпечення оперативності судового розгляду доручив проведення експертизи Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул.Поштова, 67.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

30 липня 2020 року ТОВ «ФК «Форінт» подало апеляційну скаргу на ухвалу суду, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 серпня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Форінт» на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 15 липня 2020 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 19 серпня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ТОВ «ФК «Форінт» мотивована тим, що ОСОБА_1 , намагаючись ухилитись від виконання зобов`язань за договорами кредиту та поруки, вводить суд в оману щодо необізнаності про існування оспорюваного договору поруки. Доказами того, що відповідач знав про існування договору поруки, починаючи з моменту його укладення, є встановлені судом обставини в рішенні Печерського районного суду м.Києва від 06 грудня 2016 року у справі № 757/46421/16-ц, яке набуло законної сили, а також нотаріальне посвідчення договору поруки, який укладено в трьох оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін.

Судом першої інстанції не звернуто увагу на відсутність доказів того, що поручитель не знав про укладення оспорюваного договору поруки, тому підстави для призначення почеркознавчої експертизи відсутні.

Вказує, що ОСОБА_1 подав клопотання про проведення почеркознавчої експертизи саме після ухвалення рішення Печерського районного суду м.Києва від 06 грудня 2016 року, яким у задоволенні його позову про визнання договору поруки припиненим відмовлено, зловживаючи своїми процесуальними правами та з метою затягування строків розгляду справи по суті, що є неприпустимим.

Зазначає, що судом порушено порядок залучення доказів для проведення експертизи та здійснено формальній підхід до з`ясування обставин належності, допустимості і достовірності наданих доказів відповідачем.

Вважає, що судом порушено вимоги науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Відзив на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористались своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Судом також встановлено, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у судовому засіданні від 15 липня 2020 року надав вільні, умовно-вільні зразки підпису на 42 аркушах, експериментальні на 6 аркушів.

2. Мотивувальна частина

Позиція Донецького апеляційного суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У судове засідання суду апеляційної інстанції відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , треті особи: ПрАТ «Бетон Нова», ПрАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПрАТ «Кристалбанк» не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (т.4 а.с.125-134).

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «ФК «Форінт» - Кошман О.П., яка просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку прозалишення без задоволення апеляційної скарги ТОВ «ФК «Форінт», ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

За положеннями частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Пунктом 5 частини 1 статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Провадження у справі в цьому випадку зупиняється на час проведення експертизи (пункт 9 частини 1 статті 253 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною першою статті 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

Згідно п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року (в редакції наказу №1950/5 від 26.12.2012 року) (далі Рекомендації), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Як передбачено п.1.3 даних Рекомендацій, для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Пунктом 1.13 Рекомендацій встановлено, що достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації.

Критерієм достатності обсягу порівняльного матеріалу вважається надання такої його кількості, за якою можливо виявити індивідуальність, варіаційність та стійкість ознак в досліджуваному об`єкті і зразках почерку (підпису) певного виконавця.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року (в редакції наказу №1950/5 від 26.12.2012 року) (далі Інструкція), експерт має право ознайомлюватися з матеріалами справи, які стосуються предмета експертизи, відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

На експерта покладено обов`язок, зокрема, повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані (п. 2.2 зазначеної вище Інструкції).

Таким чином, враховуючи вимоги закону про призначення експертизи, колегія суддів вважає, що суд зобов`язаний забезпечити змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Враховуючи зміст позовних вимог, предмет спору та виходячи з того, що для з`ясування обставин справи необхідні спеціальні знання для вирішення питання належності підпису на договорі поруки №12/01-03-3/2014, укладеному 15 березня 2013 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення по даній цивільній справі судово-почеркознавчої експертизи.

Почеркознавча експертиза вищевказаних документів стосується предмету доказування, оскільки позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 оспорює договір поруки з підстав його неукладення.

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 звернувся із клопотанням про проведення почеркознавчої експертизи після рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року у справі № 757/46421/16-ц, висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що залишаючи без задоволення позов ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен банк Аваль» про припинення договору поруки, суд виходив з того, що наведені в позовній заяві факти та обставини можуть бути викладені позивачем в якості заперечень на позов у справі № 242/3582/15-ц (т.1 а.с. 171).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для призначення судової почеркознавчої експертизи з посиланням на те, що оскаржуваний договір поруки укладений з додержанням нотаріальної форми його посвідчення, відсутність доказів того, що поручитель не знав про його укладення, оскільки вони не відносяться до обставин, з якими законодавством пов`язується можливість відмови у призначенні вказаної експертизи.

Доводи апеляційної скарги не приводять апеляційний суд до висновку про порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з якими законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни ухвали суду про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, згідно статті 375 ЦПК України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Селидівського міського суду Донецької області від 15 липня 2020 року без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 15 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 21 вересня 2020 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

С.А.Зайцева

С.А.Попова