РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Рудик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа, яка не заявляє самостійний вимог - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою у первинній редакції якої просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 75 772,82 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку в розмірі 1360,00 грн. та судовий збір у розмірі 822,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 09.01.2019 року о 09 год. 37 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «BMW Е 70/х5», д.н.з. НОМЕР_1 (який належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на перехресті вул АДРЕСА_1 Сумська та АДРЕСА_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та вчиниі зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruser Prado 150», д.н.з. НОМЕР_2 , під її керуванням. При ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місці вчинення ДТП працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 195973. Постановою Київського районного суду м. Харкова у справі 640/1399/19 від 19.02.2019 року ОСОБА_2 було визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП. Позивач зазначає, що 10.01.2019 року вона подала заяву-повідомлення до Департаменту страхування по м. Харкову ПрАТ «УПСК», де застрахована її цивільна відповідальність. 12.01.2019 року відбувся огляд її автомобіля, про що вона повідомляла страхову компанію «Альфа-Гарант», якою була застрахована цивільна відповідальність відповідача та особисто відповідача, які на проведення огляду не з`явились. Зазначає, що загальний матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля «Toyota Land Cruser Prado 150», д.н.з. НОМЕР_2 складає 109 545, 48 грн. 11.02.2019 року ПрАТ «УПСК» частково, у рамках Договору добровільного страхування наземного транспорту серії 214-02 № 199/000016/18-0150 від 04.11.2018 року, було сплачено страхове відшкодування за подію від 09.01.2019 року у розмірі 33 772,66 грн. Позивач вказує, що завдана їй матеріальна шкода у розмірі 75 772,82 грн. (загальний матеріальний збиток 109 545, 48 - часткова виплата страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» 33 942,37 грн.) на сьогодні відповідачами ОСОБА_2 та ТДВ СК «Альфа-Гарант» не виплачена. На момент подачі позовної заяви авто позивача не відремонтоване. 25.01.2019 року позивачем було подано повідомлення про ДТП від потерпілого до ТДВ СК «Альфа-Гарант». 26.03.2019 року вона направила до ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про виплату матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП, що сталось 09.01.2019 р. з вини ОСОБА_2 , на що їй було відмовлено. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду. Крім того, позивача просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., обґрунтовуючи тим, що починаючи з 09.01.2019 року вона вимушена була терпіти незручності та нервувати через пошкоджене авто, що в свою чергу потребує коштовного ремонту. Починаючи з 09.01.2019 року вона їздить на не відремонтованому автомобілі, з огляду на те, що самостійно провести ремонт авто вона не має фінансової можливості, а грошові кошти на ремонт їй не виплачені, вимушена витрачати свій час на візити до страхових компаній та інших організацій для написання різного роду заяв, витрачати свій час для відвідування суду, збирання документів та відстоювання власних порушених прав. Вказані обставини безумовно вплинули на зміну звичайного способу життя, примушували витрачати психоемоційні зусилля.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

09.07.2019 року представник відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди є необґрунтованими, оскільки відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ8189255 ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну встановлений в розмірі 100000 грн., якого в повній мірі достатньо, щоб відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, заявлену ним в розмірі 75772,82 грн. Також, представник відповідача зазначив, що позивачем до позову не надано жодних доказів звернення до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за страховим відшкодуванням та доказів того, що страховиком було відмовлено у його виплаті. Фактично позивачем навіть не вчинено дій передбачених законом для отримання страхового відшкодування від страховика, в якого було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 . У зв`язку з викладеним, позовні вимоги щодо відшкодування позивачу завданої шкоди повинні бути пред`явлені до страховика - ТДВ «СК «Альфа-Гарант», а в задоволенні даних позовних вимог до ОСОБА_2 необхідно відмовити в повному обсязі. Крім того, відповідач вважає, що висновки в Звіті №22/01/20194 від 30.01.2019 р. про розмір матеріального збитку є явно завищеними. Також, не підлягають стягненню з відповідача і витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, так як зазначені витрати понесені позивачем на власний розсуд, оскільки обов`язок проведення дослідження з метою визначення розміру матеріального збитку згідно покладається на страховика. Щодо стягнення моральної шкоди, відповідач зазначає, що позивач не надав доказів обставин якими її обґрунтовує.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.07.2019 року змінено порядок розгляду позовної заяви зі спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження, залучено в якості співвідповідача у справі Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», залучено третю особу, яка не заявляє самостійний вимог - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», підготовче засідання відкладено.

02.08.2019 року до суду надійшла уточнена позовна заява в якій позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 75 772,82 грн., витрати на проведення експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку в розмірі 1360,00 грн., стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., вирішити питання про стягнення з відповідачів сплаченого судового збору у розмірі 822,00 грн.

16.08.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило страхове відшкодування на підставі розрахунку, який виконаний відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Розрахунок має детальну калькуляцію розрахунку ремонтних робіт та фотознімки кожного пошкодження. В свою чергу Звіт позивача має суттєво завищені ціни, порівняно з ринковими показниками цін щодо пошкоджених деталей у регіоні. Також даний звіт має багато позицій з цінами, які введені вручну, у зв`язку з цим звіт на який посилається позивач не може бути належним та допустимим доказом. Крім того, вимоги позивача про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» в розмірі 75772,82 грн. суперечить чинному законодавству України і є такими що не підлягають задоволення, оскільки відповідно до п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує: шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.10.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі, на підставах, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Рудик І.І., заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 5000 грн., просив відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині за недоведеністю та необґрунтованістю.

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечення викладені у відзиві відповідача, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, що 09.01.2019 о 09 год. 37 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «BMW E 70/x5», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, на перехресті вул. Сумська та вул. Динамівська, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado150», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка зупинилася попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2019 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн.

Зі змісту копії договору добровільного страхування наземного транспорту «Для своїх» серії 214-02 №199/000016/18-0150 та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ/6801350 вбачається, що автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 застрахований в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», автомобіль марки «BMW E 70/x5», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 застрахований в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ/8189255.

Зі змісту копії договору купівлі-продажу № 0013/10/16 від 04.10.2016 року та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado150», д.н.з. НОМЕР_2 .

25.01.2019 року ОСОБА_1 звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з «Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого» щодо виплати страхового відшкодування.

18.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про проведення експертного огляду пошкоджень її автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado150».

Згідно Звіту №22/01/2019Ч дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado150» д.н. НОМЕР_2 , складеного 30.01.2019 року оцінювачем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado150» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає: 85 241,35 грн., з урахуванням ПДВ на вартість запчастин. Величина втрати товарної вартості автомобіля в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту складає 24 304,13 грн., з урахуванням ПДВ на вартість запчастин, вартість матеріально збитку автомобіля складає 109 545,48 грн.

Вартість проведеного дослідження ФОП ОСОБА_4 з визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю ОСОБА_1 внаслідок ДТП становить 1360,00 грн., сплата підтверджується квитанцією №685451 від 30.01.2019 року.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 0570S від 26.01.2019 року, наданої ТДВ СК «Альфа-Гарант», вартість ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado150» без ПДВ становить 33 942,37 грн.

Згідно страхового акту № КАСКО /199/000/19/0009 та платіжного доручення №3053 від 11.02.2019 р., ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 33 942,37 грн.

21.02.2019 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з претензією (заявою) на суму 33 942,37 грн.

23.05.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатила ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 33 942,37 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень зазначеного вище договору (полісу), врегульовані нормами Конституції України, Бюджетного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09 липня 2010 року

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.

Нормою ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами.

Згідно зі ст. 636 Цивільного кодексу України передбачено, що договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 980 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом ст. 17 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 981 Цивільного кодексу України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва - поліса.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Пунктом 1 Розпорядження встановлено, що розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням (після 19 лютого 2016 року) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого.

За змістом ст.ст. 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Згідно ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відтак, наведені норми дають право позивачу вимагати виплати саме йому розміру майнової шкоди, завданої внаслідок механічного пошкодження внаслідок ДТП належного йому автомобіля. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18, яка відступила від висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс18.

Щодо обставин даної цивільної справи, то в ході її судового розгляду знайшли своє повне і належне підтвердження заявлені позивачем факти, обов`язкові для встановлення і доведення з метою з`ясування наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення (делікту), а саме: настання 09.01.2019 року о 09-37 годині за адресою: м. Харків, на перехресті вул. Сумська та вул. Динамівська, дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого автомобілю «Toyota Land Cruiser Prado150», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , завдано завдано механічних пошкоджень, а позивачу - майнової шкоди; вказана дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки BMW E 70/x5», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, на перехресті вул. Сумська та вул. Динамівська, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado150», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , яка зупинилася попереду.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, а отже і перед позивачем, за шкоду, завдану внаслідок експлуатації автомобіля BMW E 70/x5», д.н.з. НОМЕР_1 , на час вищевказаної ДТП була застрахована у ТОВ СК «Альфа-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з ТОВ СК «Альфа-Гарант» суми страхового відшкодування в межах встановленого ліміту відповідальності у розмірі 100 000 грн.

Визначаючи розмір завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, судом надано належну оцінку наданими сторонами в обґрунтування своїх доводів та заперечень письмових доказів, якими визначається вартість відновленого ремонту, з урахуванням характеру виявлених пошкоджень, технічного стану автомобіля та обсягу та вартості відновлювальних робіт автомобіля Toyota Land Cruiser Prado150, д.н.з. НОМЕР_2 .

Так, розмір страхового відшкодування, який був виплачений позивачу ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у розмірі 33 942,37 грн. встановлений на підставі калькуляції № 0570S від 26.01.2019 року. Зі змісту акту огляду автомобіля від 22.01.2019 року вбачається наявність пошкодження заднього бамперу (пошкодження ЛФП, кріплень бамперу, деформація ребер жорсткості) заміна та окраска; пошкодження кріплень протитуманної фари - заміна; пошкодження ЛФП рами (підсилювача бамперу) окраска; пошкодження задніх дверей ремонт, окраска; пошкодження кронштейну бампера заміна; накладка бамперу заміна; задня панель ремонт.

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач обґрунтовує вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser Prado150, д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні посилаючись на звіт № 22/01/2019ч від 30.01.2019 року за результатами дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля, який становить 85241,35 грн., величина втрати товарної вартості автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150 в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту складає 24304,13 грн. з урахуванням ПДВ на вартість запчастин. Зі змісту протоколу огляду транспортного засобу від 22.01.2019 року вбачається, що під час огляду автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150 оцінювачем ОСОБА_4 , за участю позивача ОСОБА_5 , представника СК «УПСК» Васильченко М.С. виявлено наступні пошкодження: бампер задній (вм`ятини з деформацією, ребра жорсткості, розривами місць кріплення) заміна/фарбування; кронштейни кріплення бамперу заднього заміна/фарбування; накладка бампера заднього заміна; протитуманна фари задня зліва заміна; підсилювач бампера (відколи ЛКП) фарбування; задня панель (вигин, вм`ятина, подряпини ЛФП, в нижній лівій частині) ремонт, фарбування; задні двері багажного відсіку (глибока вм`ятина з порушенням лівого зовнішнього ребра жорсткості, рельєфності панелі, загину нижній частині) заміна/фарбування.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 пояснила, що огляд автомобіля Toyota Land Cruiser Prado150, д.н.з. НОМЕР_2 проводився на спеціалізованій СТО, в присутності позивача ОСОБА_5 та представника СК «УПСК» Васильченко М.С., відповідач не з`явився, проте повідомлявся позивачкою про дату, час та місце проведення огляду вказаного автомобіля. Зазначила, що за результатами ретельного огляду автомобіля Toyota Land Cruiser Prado150, д.н.з. НОМЕР_2 було виявлені пошкодження, про які зазначено у протоколі огляду транспортного огляду, обґрунтована необхідність заміни деталей, ремонт яких є недоцільним, оскільки призведе до проявів негативних наслідків цієї дорожньо-транспортної пригоди у найближчий час, що врешті решт обумовить повторний ремонт та їх заміну, що потягне за собою додаткові витрати за рахунок відповідачки. З приводу заміни задньої двері відзначила, що з урахуванням виявлених пошкоджень є недоцільним ні з економічної, ні з технічної точок зору ремонт пошкоджених деталей, оскільки запропонований страховою компанію ремонт лише на деякий час візуально покращить зовнішній вид пошкодженої частини автомобіля шляхом накладення значної кількості шпаклівки для корекції форми деталей автомобіля, проте враховуючи місце зіткнення, а саме задні двері, які через наявні особливості мають відкриватися та закриватися, що обумовить відповідне навантаження на нижню частину двері та вібрацію, яка має місце через їх використання, тому з урахуванням виявленої деформації ребер жорсткості задньої двері та іншими з`ясованими недоліками, що було діагностовано на сервісному СТО було прийнято однозначне рішення щодо заміни вказаний запчастин, з урахуванням технічного стану автомобіля та його незначного віку.

За вказаних обставин, суд приймає під час ухвалення судового рішення розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150, викладений у звіті № 22/01/2019ч від 30.01.2019 року за результатами дослідження вказаного автомобіля, що дорівнює за вирахуванням величини втрати товарної вартості автомобіля у сумі 24304,13 грн. та сплаченої суми страхового відшкодування в рахунок часткового відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 33942,37 грн., різницю від загальної вартості матеріального збитку ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150 у сумі 109545,48 грн., у зв`язку з чим з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума у розмірі 51298,98 грн.

При цьому, суд відхиляє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» величини втрати товарної вартості автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado150» у розмірі 24304,13 грн., оскільки відповідно до п.32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити не необґрунтованістю та безпідставністю.

Окрім цього, вирішуючи питання про стягнення з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» витрат на проведення експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку у розмірі 1360 грн., суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки вказана виплата не передбачена положеннями ст. 22.1 вищезазначеного Закону, тому що страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку лише оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди, яку позивач оцінює у 5000 грн. суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пункту 1 частини 2 цієї статті моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною 2 статті 23 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Разом з тим, за результатами судового розгляду позовної заяви ОСОБА_1 з урахуванням наданих уточнень, надавши належну оцінку доводам, якими позивач обґрунтовує завдання їй моральної шкоди, перевіривши наявність доказів в підтвердження заявлених вимог, позицію та поведінку відповідача у справі під час та після дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована на момент цієї пригоди у страховій компанії, оцінивши зазначені позивачем вірогідні негативні фактори, на які вона посилається за текстом уточненої позовної заяви, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження її завдання, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди слід відмовити за недоведеністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує склад таких витрат, їх підтвердження, приймає до уваги часткове задоволення заявлених позовних вимог за результатом судового розгляду, у зв`язку з чим приходить до висновку про пропорційне стягнення підтверджених судових витрат у відповідності до положень ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТДВ СК «Альфа-Гарант», третя особа, яка не заявляє самостійний вимог - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоду, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 51298,98 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення. Повний текст виготовлено протягом десяти днів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_4

Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», , адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40

Суддя -