ПОСТАНОВА

іменем України

28 січня 2020 року м. Кропивницький

справа № 393/804/18

провадження № 22-ц/4809/271/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2019 року у складі судді Степанова С.В.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення штрафу.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що 03 грудня 2007 року він уклав з ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки №419 кадастровий номер :02:000:0198, площею 6,72 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований Новгородківським відділом Кіровоградської регіональної філії Центру Державного Земельного Кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 грудня 2007 року за № 8, строком на 15 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Орендна плата вноситься орендарем у формі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, передоплати за весь час дії договору оренди земельної ділянки, що становить 15 585 грн. Сторони узгодили, що у разі дострокового розірвання договору оренди землі сторона, яка розриває договір повинна сплатити іншій стороні штраф у стократному розмірі вартості оренди земельної ділянки за цим договором. Перед укладанням договору позивач розрахувався з орендодавцем та 09 листопада 2007 року передав йому шляхом підписання довіреності в порядку передоручення на користування та розпорядження автомобіль ВАЗ «2121 (Нива)», державний номерний знак НОМЕР_1 . Орендодавець та Орендар оцінили вартість автомобілю в 15585 грн. Автомобіль був переданий в користування та розпорядження відповідача, а позивач отримав в користування на 15 років земельну ділянку, на підтвердження чого був укладений договір оренди та підписаний акт про передачу землі в оренду, та проведена реєстрація договору в Державному земельному кадастрі відповідно до чинного законодавства України. Посилався на те, що ОСОБА_2 в порушення умов укладеного договору з позивачем та в порушення норм чинного законодавства України в односторонньому порядку розірвав договір оренди землі та передав земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :02:000:0198, площею 6,72 га в оренду іншій особі. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до реєстру, який почав функціонувати з 01 січня 2013 року на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», 22 квітня 2017 року була внесена інформація про земельну ділянку площею 6,1029 га, кадастровий номер :02:000:0198, та про земельну ділянку площею 6,718, кадастровий номер :02:000:1198, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку: КР №104276 виданий від 11 січня 2005 року. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 грудня 2018 року державним реєстратором Созонівської сільської Ради Кіровоградського району Кіровоградської області Клюшник А.О. 21 листопада 2018 року було проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 6,718 га, кадастровий номер :02:000:1198, яка належить ОСОБА_2 на Орендаря - Приватне підприємство «Агрофірма «Митрофанівська» згідно з договором оренди землі від 16 жовтня 2018 року. Вказав, що ОСОБА_2 таким чином розірвав в односторонньому порядку договір оренди землі від 03 грудня 2007 року, зареєстрований Новгородківським відділом Кіровоградської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 грудня 2007 року за №8, та уклав на цю земельну ділянку інший договір оренди землі від 16 жовтня 2018 року, та зареєстрував його в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 20 листопада 2018 року, номер запису про інше речове право: 29110231.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача штраф за одностороннє розірвання договору оренди землі від 03 грудня 2007 у розмірі 415600 грн.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму штрафу за одностороннє розірвання договору оренди землі від 03 грудня 2007 у розмірі 415600 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Посилається на невідповідність обраного позивачем способу захисту передбаченого законодавством та недоведеність факту порушення його прав та законних інтересів, необґрунтованість стягнення штрафу. Вказує, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про стягнення штрафу за дострокове розірвання договору оренди, оскільки договір оренди не розірваний в передбаченому законом та договором порядку, а сам факт укладення договору оренди з іншою особою не свідчить про розірвання договору оренди з позивачем.

ОСОБА_1 направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2019 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що03 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки №419, кадастровий номер :02:000:0198, площею 6,72 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований Новгородківським відділом Кіровоградської регіональної філії Центру Державного Земельного Кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 грудня 2007 року за №8, строком на 15 років (а.с.8-10).

Згідно з п.14 зазначеного договору у разі дострокового розірвання договору оренди землі сторона, яка розриває договір повинна сплатити іншій стороні штраф у стократному розмірі вартості оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.39 зазначеного договору розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Як убачається з копії акту про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки, що передається ОСОБА_2 в оренду ОСОБА_1 , межові знаки не встановлювались, оскільки земельна ділянки на плані №419 загальною площею 6,72 га ріллі обробляється єдиним масивом і ріллі. Дата та номер акту не зазначені (а.с.11).

Як свідчить копія акту про передачу та прийом земельної ділянки ОСОБА_2 передав в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку в користування за цільовим призначенням на умовах оренди загальною площею 6,72 га ріллі. Дата та номер акту також відсутні (а.с.12).

Відповідно до листа Відділу у Новгородківському районі Головного Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 03 грудня 2018 року №5/325-18 договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,72 га ріллі, з кадастровим номером :02:000:0198, розташованої на території Митрофанівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, від 05 грудня 2007 року №8, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстровано строком на 15 років (а.с.17).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що всупереч вимогам договору, відповідач розірвав договір у односторонньому порядку, що підтверджується відповідними конклюдентними діями, спрямованими на укладання договору оренди з іншою особою під час дії спірного договору.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Аналогічна норма закріплена і в ч.ч.3. 4 ст.31 Закону України «Про оренду землі».

Згідно зі ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього Закону та умовами, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Аналіз статей 525, 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що законодавець допускає можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору.

Встановлено, що пунктом 38 договору оренди 03 грудня 2007 року сторони визначили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків.

Відповідно до пункту 39 договору оренди від 03 грудня 2007 року розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Враховуючи наведені вище вимоги закону колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про факт розірвання договору оренди землі відповідачем в односторонньому порядку.

Апеляційним судом встановлено, що жодних дій, направлених на розірвання договору оренди відповідачем не вчинялися, з заявою про розірвання договору до позивача не звертався. У судовому порядку спір про розірвання договору не вирішувався.

Жодних доказів того, що спірна земельна ділянка була передана іншій особі за іншим договором оренди вказаної земельної ділянки матеріали справи не містять.

Крім того, п.14 договору оренди землі, укладеного між сторонами, вказує на те, що сторона, яка розриває договір, повинна сплатити іншій стороні штраф у разі дострокового розірвання договору оренди, а не у разі розірвання договору в односторонньому порядку, яке за умовами п.39 договору не допускається.

Порядок припинення договору оренди землі шляхом його дострокового розірвання регулюється положеннями ст.32 Закону України «Про оренду землі».

Зазначені обставини вказують на те, що договір оренди 03 грудня 2007 року є чинним, оскільки достроково не розірваний у визначений законом та договором спосіб, а відтак стягнення неустойки у вигляді штрафу за порушення відповідачем зобов`язання, передбачене п.14 договору, не може бути застосовано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначене призвело до неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафу за договором оренди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) 6234 (шість тисяч двісті тридцять чотири) грн. судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2020 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний