Справа №702/507/19
Провадження №2/702/13/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про задоволення заяви про відвід судді

13 серпня 2020 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Прилуцької О.І.

представника заявника (відповідача): ОСОБА_1

заявник (відповідач) ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_4 : не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище в порядку загального позовного провадження заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна набутого у шлюбі, спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна набутого у шлюбі, спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя.

На адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. від розгляду даної справи, посилаючись на те, що 06.06.2019 суддею Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , який через свого представника ОСОБА_4 , висунув їй, ОСОБА_2 , вимогу про визнання набутого у шлюбі майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя.

30.04.2020 справа в порядку п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду за розпорядженням керівника апарату «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» з підстав того, що головуюча суддя ОСОБА_5 29.04.2020 звільнена з посади судді Монастирищенського районного суду Черкаської області за її заявою про відставку, передана на розгляд судді Мазай Н.В.

Постановленою 29.05.2020 ухвалою суддя Мазай Н.В. прийняла справу до свого провадження та призначила у ній підготовчий розгляд.

Вважає, що суд у зазначеному вище складі позбавлений можливості безсторонньо та неупереджено розглянути ініційований ОСОБА_3 спір, оскільки заявлена ним вимога про визнання набутого у шлюбі майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя ґрунтується на ухваленому 29.11.2018 суддею Мазай Н.В. рішенні у справі за позовом ОСОБА_3 про встановлення факту їхнього з ним проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Тобто, суддя Мазай Н.В. уже вирішувала правовідносини, які тісно пов`язані зі спором про визнання набутого у шлюбі майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя і щодо них у судді уже склалась суб`єктивна думка, яка суттєво впливає на її об`єктивність.

В обґрунтування заяви посилається на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Зазначена норма чітко визначає, що перелік підстав для відводу не є вичерпним і ними можуть бути будь-які інші обставини справи, що позначаються на об`єктивності та неупередженості судді. Під упередженістю суду слід розуміти його схильність приймати позицію певних учасників процессу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що жоден із членів суду під час розгляду справи не має проявляти будь - якої особистої прихильності або упередження, розцінюючи такого характеру дії як порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, Європейський суд з прав людини вважає, що не має принципового значення, чи порушував суд цей принцип при розгляді справи. Держава повинна забезпечити умови, при яких не будуть існувати обґрунтовані сумніви щодо цього.

Схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23 Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року визначають, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів, а тому він підлягає відводу коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (пункти 2.1, 2.5 другого показника «Об`єктивність»),

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»),

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»), У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Зважаючи на викладене, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.5 ч. 1 ст. 36, ст. 39,40 ЦПК України, просить відвести суддю Мазай Наталію Вікторівну від розгляду справи №702/507/19 за позовом ОСОБА_3 до неї, ОСОБА_2 , про визнання набутого у шлюбі майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя.

В підготовчому судовому засіданні представник заявника (відповідача) Барська Т.М. подану заяву про відвід судді Мазай Н.В. від розгляду справи підтримала повністю просить її задоволити та додатково пояснила, що в матеріалах справа наявна позовна заява ОСОБА_3 про визнання майна набутого у шлюбі спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, яка базується на рішенні Монастирищенського районного суду від 29.11.2018. Вказане рішення застосовується як преюдиційне для вирішення даних спірних правовідносин. Статтею 19 ЦПК України визначено три види провадження: наказне, окреме та позовне провадження. Позовне провадження може бути у загальному позовному або спрощеному позовному провадженні. Згідно ст. 16 Конституції України вказано, що суди вирішують спори. Встановлення факту, це безспірний розгляд. В даному випадку в листопаді місяці 2018 року суд ухвалив рішення про встановлення факту, а сьогодні в суді вирішується справа зі спору, який виник на підставі встановленого факту. Сторона позивача в даному позові апелює до встановлених обставин в рішенні, яке постановлено судом першої інстанції під головуванням судді Мазай Н.В., а саме рішення про встановлення факту проживання однією сімє`ю без реєстрації шлюбу. Тобто, за змістом вказаного рішення частина спірних правовідносин вже вирішувалась судом під головуванням судді Мазай Н.В. і цій частині вже була надана правова оцінка, яка наведена у рішенні суду, яке заявляється як преюдиційне. Ухвалюючи вказане рішення в листопаді 2018 року суд виносив його на підставі тих же самих доказів, що додаються і у даній справі, це зокрема факт реєстрації шлюбу, коли він був зареєстрований, а потім в послідуючому був розірваний і саме на цей період розірвання шлюбу був встановлений факт, договір купівлі продажу житлового будинку, спір про який вирішується в даному позові. Вважає, що згідно норм цивільного процесуального законодавства не можна було розділяти дані вимоги на два позови, а тому в даному випадку сторона позивача допустила зловживання процесуальним правом подавши окремий позов, який по суті спір не вирішував. Законодавець визначає, що позовні вимоги повинні бути такими, щоб особа отримавши судове рішення не повинна була б звертатися ще повторно до суду для того щоб продовжувати вирішувати спірні правовідносини, всі питання повинні вирішуватися на етапі виконання судового рішення. В даному випадку встановили факт, суд прийняв рішення, а наразі це рішення використовують як преюдиційне, звертаються, для того щоб вирішити в подальшому спір про майно, яке було придбане у цей період коли суд встановив факт спільного проживання як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу. Таке є неприпустимим і така обставина дійсно впливає на недовіру до суду тому, що буде чинитися правосуддя і виходить, що суд у цьому складі буде повторно давати оцінку тій доказовій базі на підставі якої вже ухвалив рішення. Вважає це абсолютно не припустимим та таким, що ставить суд в дуже незручне становище, оскільки суд буде змушений давати оцінку уже тому, що він у цьому складі приймав. Законодавець зазначає, що суд не може піддавати сумніву своє рішення, не може його переоцінювати і не може його коментувати. Враховуючи викладене вважає, що заява про відвід є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 не з`явились. Про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. На адресу суду представник позивача подав клопотання про підготовчий розгляд справи у їх відсутність.

У підготовче засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась. Про дату час та місце підготовчого засідання повідомлялася у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши пояснення представника заявника (відповідача), дослідивши заяву про відвід судді, матеріали справи в частині підстав заявленого відводу судді, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Згідно п.15.4 Розділ XIII Перехідні положення ЦПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 14 ст. 33 ЦПК України результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2020 справу №702/507/19 (провадження №2/702/13/20) розподілено головуючій судді Мазай Н.В. (а.с.209).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, передбачені ст. 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 5 ст. 40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Судом встановлено, що в провадженні судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. перебувала цивільна справа №702/249/18 (провадження №2/702/151/18) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чаловіка та жінки без шлюбу.

Суддею Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. 29.11.2018 ухвалено рішення у вищезазначеній цивільній справі, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 19.02.2019 та яким позов задоволено: встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_2 в період часу з квітня 2005 року до 15 березня 2010.

Позовна вимога ОСОБА_3 про визнання майна набутого у шлюбі спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя ґрунтується на ухваленому 29.11.2018 суддею Мазай Н.В. рішенні у справі за позовом ОСОБА_3 про встановлення факту їхнього з ним проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Оскільки, суддя Мазай Н.В. уже вирішувала правовідносини, які тісно пов`язані зі спором про визнання набутого у шлюбі майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя, надала правову оцінку доказам, суд вважає, що заява про відвід підлягає до задоволення.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

У справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також бути безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.?

У Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії», і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що оскільки суддею Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. було ухвалено рішення на основі якого ґрунтується позовна вимога про визнання майна набутого у шлюбі спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, було дано правову оцінку доказам, що свідчить про вже сформовану думку щодо тих чи інших обставин справи, з урахуванням вимог ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка передбачає право сторін на справедливий, незалежний і безсторонній суд, заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді необхідно задоволити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 36, 39-41, 197, 258-260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Наталії Вікторівни задовольнити.

Відвести суддю Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Наталію Вікторівну від розгляду цивільної справи № 702/507/19 (провадження №2/702/13/20) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна набутого у шлюбі, спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя.

Цивільну справу №702/507/19, провадження №2/702/13/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна набутого у шлюбі, спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя передати до канцелярії Монастирищенського районного суду Черкаської області для повторного розподілу між суддями в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.

Повний текст ухвали складено 14.08.2020 року.

Суддя Н.В. Мазай