У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М. розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Іршавської міської ради Закарпатської області Калинич Івана Васильовича про визнання незаконним рішення про перехід права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Іршавської міської ради Закарпатської області Калинич Івана Васильовича про визнання незаконним рішення про перехід права власності на нерухоме майно.

Заяву мотивовано тим, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк та Державного реєстратора Іршавської міської ради Закарпатської області Калинич Івана Васильовича позов про визнання незаконним рішення про перехід права власності на нерухоме майно. Згідно прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення яким скасувати реєстрацію речового права, права власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними спорудами, об`єкт житлової нерухомості реєстраційний номер нерухомого майна 1 розташований в АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Укрсоцбанк код на підставі іпотечного договору від 22.03.2018 р. № 08/290-15, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 41270527 від 24.05.2018 14:57:21 ОСОБА_3 Іршавська міська рада Закарпатської області та реєстрацію речового права, прававласності на земельну ділянку реєстраційний номер нерухомого майна 1, площею 0.0998 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :31:001:0040 за Публічним акціонерним товариством Укрсоцбанк на підставі іпотечного договору від 22.03.2018 р. № 08/290-15, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41270527 від 24.05.2018 14:57:21 ОСОБА_3 Іршавська міська рада Закарпатської області.

Представник позивача у заяві про забезпечення позову вказує, що з інформації, що міститься на сайті Судова влада представник позивача довідався, що у листопаді ПАТ Альфабанк який з 03.12.2019 р. є правонаступником ПАТ Укрсоцбанк звернувся до суду з позовом зокрема і до ОСОБА_1 про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку. Згідно з ухвалою суду від 26 грудня 2019 року підготовче судове засідання по справі № 308/13768/19 призначено на 24 січня 2020 р. (інформація про справу та копія ухвали з ЄДРСР додаються. Як вказано у заяві у будинку окрім позивача проживають члени його сім`ї зокрема дочка з сином та дружина що підтверджується довідкою від 21.11.2019 р. №2308.

На думку заявника, у разі не вжиття заходів до забезпечення позову при розгляді справи про скасування реєстрації речового права власності, ПАТ Альфабанк матиме безперешкодну можливість реалізації будинку третім особам. Обставини на яких здійснюється доказування, а також підтвердження кожної обставини належними та допустимими доказами містяться у матеріалах справи, а також додатково підтверджуються доданими до заяви письмовими доказами.

Представник позивача вказує, що Закон № 1304-УІІ ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження. Та вказує на те, що відповідач має намір виселити позивача та членів його сім`ї з житлового приміщення набутого у спосіб що суперечить законодавству і правомірність набуття якого суперечить чинному законодавству на його думку. Вважає, що невжиття судом який розглядає справу заходів по забезпеченню позову може унеможливити повернення сторін у попередній стан та ефективно захистити у судовому порядку право позивача за захистом якого він звернувся до суду.

Окрім того в заяві вказано, що обов`язкові обставини для вжиття зустрічного забезпечення визначені ст.154 ЦПК України - відсутні.

Представник позивача просить суд у порядку забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, Державного реєстратора Іршавської міської ради Закарпатської області Калинич Івана Васильовича про визнання незаконним рішення про перехід права власності на нерухоме майно накласти арешт на заборонити відчуження у будь-який спосіб нерухоме майно: житловий будинок з надвірними спорудами, об`єкт житлової нерухомості реєстраційний номер нерухомого майна 1 розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку реєстраційний номер нерухомого майна 1, площею 0.0998 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :31:001:0040 та заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно до вирішення спору по суті та набранням рішенням законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та забороною вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет розгляду даної справи, суд вважає вимоги представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом в цій частині заяви представника позивача.

Суд вважає обґрунтованими побоювання позивача щодо можливості відчуження спірного майна, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у разі ухвалення рішення його на користь.

Суд знаходить, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна та заборони вчиняти дії, передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет, можна вважати співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття арешту майна, яке належить відповідачу, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість відчуження даного майна на користь третіх осіб, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Таким чином, виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, враховуючи вимоги ч.2 ст.149, ч. 3 ст.150 ЦПК України, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає достатнім застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту та заборонити відчуження у будь-який спосіб нерухомого майна: житлового будинку з надвірними спорудами, об`єкт житлової нерухомості реєстраційний номер нерухомого майна 1 розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку реєстраційний номер нерухомого майна 1, площею 0.0998 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :31:001:0040 та заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно до вирішення спору по суті та набранням рішенням законної сили.

Суд вважає що вказані заходи забезпечення позов не порушують права власників, оскільки такі є тимчасовими, а також не порушують права користування спірним майном, а фактично встановлють заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірно нерухомого майна.

Разом із тим, суд вважає, необґрунтованим твердження представника позивача, про те, що відсутні підстави для вжиття зустрічних заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборонити відчуження у будь-який спосіб нерухомого майна та заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно, можуть бути спричинені даною ухвалою суду збитки відповідачу, якому належить спірне майно. Ціну позову не вказано, однак враховуючи вартість спірного майна згідно іпотечного договору у розмірі 1 414 000 грн., суд приходить до переконання про достатність суми зустрічного забезпечення у розмірі 56 560 грн., що складає 4 відсотки від такої вартості.

Зустрічне забезпечення це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

З огляду на викладене, суд дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 159 ЦПК України у певних випадках відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, дотримуючись принципу співмірності, суд вважає за доцільне визначити позивачеві розмір зустрічного забезпечення у сумі 56 560 грн. та зобов`язати сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Іршавської міської ради Закарпатської області Калинич Івана Васильовича про визнання незаконним рішення про перехід права власності на нерухоме майно задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб нерухомого майна: житлового будинку з надвірними спорудами, об`єкт житлової нерухомості реєстраційний номер нерухомого майна 1 розташований в АДРЕСА_1 та земельної ділянки реєстраційний номер нерухомого майна 1, площею 0.0998 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :31:001:0040 та заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно до вирішення спору по суті та набранням рішенням законної сили.

Застосувати зустрічне забезпечення позову, визначивши позивачу розмір зустрічного забезпечення у сумі 56 560 грн. 00 коп. та зобов`язати позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язати позивача у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.10 ст.154 ЦПК України, якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала на підставі частини першої статті 157 Цивільного процесуального кодексу України підлягає негайному виконанню з дня її проголошення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош