Справа № 645/98/20
Провадження № 2/645/688/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Горпинич О.В..,

за участю секретаря Рало Я.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача- ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Харківська міська рада провизначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини -

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до Фрунзенського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_6 , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_2 . Похованням матері позивачка не займалась, оскільки остання була знайдена та похована як невизначена особа, таким чином на час смерті спадкодавця позивач була позбавлена можливості знати про відкриття спадщини. Свідоцтво про смерть на ім`я матері було видане лише 24.12.2019 року, а про смерть спадкодавця позивач дізналась лише наприкінці 2019 року. Також зазначає, що факт смерті її матері було встановлено 27.09.2019 року, про що свідчить висновок експерта про встановлення біологічної спорідненості зі спадкодавцем. Зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги, але є не єдиним спадкоємцем померлої, оскільки серед спадкоємців є ОСОБА_5 , як спадкоємець п`ятої черги спадкоємців за законом, однак зазначає про своє першочергове право прийняти спадщину після померлої матері. Постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з відмовою позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої через пропуск строку для прийняття спадщини. Вважає причини пропуску строку поважними, оскільки об`єктивно не мала можливості дізнатись про смерть спадкодавця, у зв`язку із чим позивач звернулась до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2020 року головуючим суддею визначено Шевченко Г.С.

Ухвалою суду від 14.01.2020 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.02.2020 року у підготовчому засідання було залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 та витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області інформацію щодо наявності заяв про прийняття або відмову від спадщини, яка відкрилась після ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 03.03.2020 року було залучено в якості співвідповідача Харківську міську раду.

У зв`язку із знаходженням судді Шевченко Г.С. у відпустці по вагітності та пологам та на підставі розпорядження керівника апарату Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.05.2020 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, головуючим суддею у справі визначено Горпинич О.В.

Ухвалою судді від 20.05.2020 року вищевказану цивільну справу прийнято в провадження судді Горпинич О.В. та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.06.2020 року було повторно витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області інформацію щодо наявності заяв про прийняття або відмову від спадщини, яка відкрилась після ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та вирішено питання щодо проведення наступних судових засідань у режимі відеоконференції.

30.06.2020 року до канцелярії суду надійшов відзив представника відповідача Харківської міської ради, в якому останній заперечував проти задоволення позову оскільки на його думку позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу поважності пропуску строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 05.08.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

10.09.2020 року від відповідача за первісним позовом, ОСОБА_2 , надійшла до канцелярії суду зустрічна позовна заява, в якій просить визначити їй строк два місяці, після набрання рішення законної сили, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилалась на те, що їй об`єктивно не було відомо про смерть матері. Крім того, зазначила, що 27.09.2019 року в рамках кримінального провадження їй було повідомлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а 30.09.2019 року відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на даний час продовжено.

Ухвалою суду від 11.09.2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Харківська міська рада про визначення додаткового строку для прийняття спадщини було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано одне провадження.

Позивач за первісним позовом у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просив позовну заяву задовольнити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій він визнав позовні вимоги ОСОБА_4 та не заперечував проти їх задоволення.

Представник відповідача за первісним позовом Харківська міська рада у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив справу слухати без його участі, проти задоволенні позовних вимог заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник за первісним позовом у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та просили суд задовольнити вимоги за зустрічною позовною заявою.

Суд, заслухавши думку представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 24.12.2019 року, актовий запис № 9914.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 .

Вищезазначене підтверджується договором купівлі-продажу Н9-572 від 02.08.1995 року на ім`я ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі до життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановлено, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.07.1974 року, актовий запис №6711. А отже є спадкоємцем першої черги.

Доказів, що інші спадкоємці померлої бажають прийняти спадщину, матеріали справи не містять, що в свою чергу підтверджується листом від 22.02.2020 року № 84/02-14 наданого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Товстолужською О.В., згідно якого вбачається, що 26.12.2019 року на підставі заяви ОСОБА_4 про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу «132/2019 року після Смерті ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №58900785 від 26.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_6 заповіт не складала. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило.

Вищевикладене також підтверджується завіреною копією спадкової справи №132/2019, наданої суду на виконання ухвали про витребування доказів.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачем ОСОБА_4 було пропущено встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_6 у зв`язку з наявністю на те об`єктивних причин.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 не знала про смерть своєї матері ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не мешкала разом із нею на день смерті, а тіло матері було знайдено працівниками Немишлянського ВП ГУ НП у Харківській області, поховане як невизначену особу.

Згідно висновку судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №16 Канави Ю.О. №9/814СЕ-19 від 27.09.2019 року, було встановлено біологічну спорідненість між ОСОБА_4 та між невстановленою особою, тобто зі спливом чотирьох місяців після настання смерті ОСОБА_6 .

На підставі вищезазначеного висновку, лише 24.12.2019 року ОСОБА_4 було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 , актовий запис №6711, з яким вона 27.12.2019 року звернулась до приватного нотаріуса.

При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, приватним нотаріусом ХМНО Харківської області постановою від 27.12.2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_6 , у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного строку.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд вважає, що позовна заява ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_6 позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із наявністю причин, визнаних судом поважними (незнання про смерть матері, об`єктивна неможливість отримання свідоцтва про смерть у зв`язку із проведенням досудового розслідування кримінального провадження за ч.1 ст.115 КК України за фактом насильницької смерті ОСОБА_6 та необхідністю ідентифікації померлої за допомогою проведення експертного дослідження з метою встановлення біологічної спорідненості померлої та її доньки), територіальна громада не зверталася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, а тому пропущений строк для прийняття спадщини позивачем суд визнає поважним. Суд вважає достатнім строк терміном один місяць для подання ОСОБА_4 заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Щодо вимог ОСОБА_2 за зустрічною позовною заявою, суд зазначає наступне.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. ( ст.ст. 1220,1222, 1270 ЦК України).

Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини постійно не поживав зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на те, що про смерть своєї матері вона не знала, свідоцтва про смерть спадкодавця не мала. Крім того, зазначає, що 27.09.2019 року в рамках кримінального провадження їй було повідомлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а 30.09.2019 року відносно неї обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на даний час продовжено.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Пунктом 3.5 глави 10 Порядку передбачено, що якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

В матерілах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 взагалі зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а її посилання на відмову, надану нотаріусом її сестрі, ОСОБА_4 , ніяким чином не підтверджують вчинення будь-яких дій з боку ОСОБА_2 направлених на реалізацію свого права на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 .

При цьому позивач за зустрічним позовом не зазначила, що перешкоджало їй подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв`язку, що передбачено пунктом 3.5 глави 10 вказаного Порядку.

Така обставина як перебування під вартою, в розумінні ст. 1272 ЦК України не може бути визнана судом такою, що створювала непереборні труднощі спадкоємцеві для подання заяви про прийняття спадщини, тобто не може бути визнана поважною причиною.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи той факт, що відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що незважаючи на цю обставину, позивач за зустрічним позовом в силу Закону України «Про попереднє ув`язнення», мала змогу звернутись за дозволом до начальника СІЗО для подальшої пересилки її заяви про прийняття спадщини до нотаріуса (ст. 13 ЗУ «Про попереднє ув`язнення»).

Натомість у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 названих вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини не подавала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, про що свідчать матеріали справи та пояснення самої ОСОБА_2 .

Письмових доказів звернення до нотаріусу не надано.

Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс 12 прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийнята спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Об`єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення ним дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері не було. Обставини, на які посилається позивач, такими не є. Поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не навела.

Разом з тим, пунктами 3.5, 3.23, 3.24 глави 10 «Видача свідоцтв про права на спадщину» Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, в окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, передбачено можливість надіслання заяви про прийняття спадщини поштою.

Таким чином, чинне законодавство України передбачає декілька варіантів порядку реалізації громадянами права подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом свого здоров`я або іншими причинами не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для особистого написання заяви у присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою з обов`язковим засвідченням справжності підпису заявника.

Тобто, переважну більшість часу, який надається спадкоємцю для прийняття спадщини, позивач за зустрічним позовом мав можливість реалізувати своє право, але не зробив цього та не надав жодного доказу неможливості звернення до нотаріуса.

ОСОБА_2 не скористалась жодним із зазначених способів реалізації свого права, на підставі чого суд прийшов до висновку, що позивач за зустрічним позовом взагалі не звертався до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає зустрічний позов передчасним та таким, що підлягає залишенню без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 209, 247, 258, 265 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 додатковий строк достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю один місяць після набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 01.10.2020 року.

Головуючий суддя: О.В. Горпинич