Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

при секретарі Швидкій І.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, який вчинено під впливом обману, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, який вчинено під впливом обману.

Позовні вимоги мотивовані тим, що декілька років тому він позичив своїй старшій доньці - відповідачу ОСОБА_4 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США на придбання автомобіля.

В цей же час він спільно проживав та вів спільне господарство з цивільною дружиною ОСОБА_5 , маючи у власності в рівних частках житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами разом з земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Через складні відносини між ним та ОСОБА_5 , вони вирішили розійтися. Справи щодо нерухомості від імені позивача вела його донька - відповідачка ОСОБА_4 , про що було оформлено відповідну довіреність.

В період фінансової нестабільності в державі та девальвації національної валюти, позивач за порадою доньки закрив депозит в АТ КБ «ПриватБанк», а отримані кошти в сумі 85000 (вісімдесят п`ятьма тисяч) гривень передав своїй дочці - відповідачу по справі.

На сьогоднішній день всі отримані від позивача кошти, останньому не повернуті і залишаються у відповідача. На висловлені позивачем вимоги про повернення позичених коштів остання не реагує.

Разом з тим, в січні 2018 року ОСОБА_2 був запрошений ОСОБА_4 до приватного нотаріуса для підписання, зі слів останньої, деяких документів пов`язаних із довіреністю та підготовкою пакету документів для подальшого продажу належного йому майна.

Під час відвідування нотаріуса позивач повністю довірився своїй дочці, був переконаний, що підписує документи, які будуть необхідні для подальшого продажу майна. Позивач вказує, що з 01 травня 1995 року він є інвалідом II групи, в силу своєї хвороби та похилого віку з переліком документів не знайомився, текст документів не зміг прочитати, все відбувалося дуже швидко і копій підписаних документів, а тим паче коштів не отримував

Через деякий час, коли у нього в розпорядженні з`явилися документи, зрозумів, що відповідачі по справі - цивільна дружина ОСОБА_5 та його дочка ОСОБА_4 , скориставшись його похилим віком та станом здоров`я, переоформили на останню все його майно. Приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. було посвідчено договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки.

Тобто, ОСОБА_4 за ті кошти, які їй позичив позивач (1500,00 дол. США та 85000,00 грн.) викупила у нього та ОСОБА_5 належні їм в рівних частках домоволодіння та земельну ділянку, залишивши позивача без грошей та без майна. Більше того, вартість домоволодіння та земельної ділянки, яка вказана в договорах купівлі-продажу, явно не відповідає реальній вартості вказаного майна.

На всі звернення позивача до відповідачів щодо надання пояснень, останні не реагують, спілкуватися з позивачем відмовляються.

Позивач, посилаючись на норми ЦК України зазначає, що вказаний правочин було учинено під впливом обману.

Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину.

Тобто, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного ведення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

При цьому, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частини першої статті 229 ЦК України).

З урахуванням наведених обставин в їх сукупності, можна прийти до висновку, що договори купівлі-продажу укладені під впливом помилки і обману, а тому мають бути визнані недійсними.

У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 30 січня 2018 року між ним та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та посвідчений Приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С., зареєстрований в реєстрі за № 225 - недійсним. Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2511 га, що розташована по АДРЕСА_1 , укладений ЗО січня 2018 року між ним та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та посвідчений Приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С., зареєстрований в реєстрі за № 227 недійсним.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив суду, що у день укладення договору купівлі-продажу його дочка сказала, що потрібно піти до нотаріуса і оформити деякі документи. Він пішов і у нотаріуса почув вислів покупці, а після цього вже не пам`ятає що відбувалось далі, йому казали і він розписувався у документах. Та згодом він дізнався, що було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та будинку.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав, зазначених у позові у повному обсязі та просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечив проти вимог позовної заяви підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, вважає її надуманою та безпідставною, та що мотивом звернення до суду позивача стало неприязне відношення до своєї доньки, просив відмовити повністю у її задоволені.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомила та відзив на позовну заяву не надала.

Третя особа приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Старовойтов О.С. у судове засідання не з`явився, надіславши до суду письмові пояснення по суті справи, відповідно до яких 30.01.2018 року перед посвідченням догорів купівлі-продажу між сторонами по справі ним було перевірено обсяг цивільної дієздатності сторін на підставі наданих документів, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз`яснення наслідків вчинення нотаріальних дій у здатності осіб усвідомлювати значення цих нотаріальних дій, їх наслідків та змісту роз`яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення осіб щодо вчинення нотаріальної дії. При цьому сторони однаково розуміли значення, умови правочинів та їх правові наслідки, про що свідчать їх особисті підписи на договорах. Перед підписанням тексти договорів було прочитано нотаріусом уголос. Будь-які підстави для відмови у вчиненні вказаних нотаріальних дій були відсутні, договори посвідчено з дотриманням усіх вимог чинного законодавства України. Своїми підписами під договорами продавці підтвердили факт повного розрахунку за проданий будинок та відсутність до покупця будь-яких претензій фінансового характеру. Просив суд урахувати його пояснення та справу розглядати за його відсутності.

Заслухавши доводи учасників справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.

В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2018 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до якого ОСОБА_4 придбала у рівних частках у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вищезазначений будинок за 48000,00 гривень, що підтверджується відповідним договором, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. та зареєстровано у реєстрі за № 225. Вказане право власності зареєстроване за відповідачем ОСОБА_4 згідно даних витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 30.01.2018 р. Згідно п. 4 вказаного договору оціночна вартість житлового будинку з будівлями та спорудами становить 23265,00 грн. відповідно до Звіту про оцінку майна, виданого ТОВ Земельне бюро 11.01.2018 р.

30.01. 2018 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2511 га, вартістю 26000,00 гривень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер:02:002: 0116, відповідно до якого ОСОБА_4 придбала у рівних частках у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вищезазначену земельну ділянку, що підтверджується відповідним договором, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. та зареєстровано у реєстрі за № 227. Вказане право власності зареєстроване за відповідачем ОСОБА_4 згідно даних витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 30.01.2018 р. Згідно п. 4 вказаного договору оціночна вартість житлового будинку з будівлями та спорудами становить 25110,00 грн. відповідно до Звіту про оцінку майна, виданого ТОВ Земельне бюро Хрещатик 11.01.2018 р.

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 від 10.05.1994 року, ОСОБА_2 є інвалідом другої групи.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 09.03.2017 року, яка набрала законної сили 15.03.2017 року, визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 і встановлено порядок користування житловим будинком по АДРЕСА_1 та провадження у справі закрито.

Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2018 року, яке набрало законної сили 07.12.2018 року, у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька відмовлено.

На підтвердження реальності вчинення правочину та бажання настання його наслідків стороною відповідача ОСОБА_4 надано до суду новий технічний паспорт на вищезазначений будинок від 03.06.2019 року, договір про переоформлення особового рахунку на ім`я відповідача ОСОБА_4 з надання електричної енергії від 10.09.2019 р., особового рахунку на технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання побутового споживача від 13.08.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626, ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Виходячи зі змісту статей 203, 655 ЦК України договір купівлі-продажу вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша стаття 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел.

Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину заст. 230 ЦК України.

Із оспорюваних договорів вбачається, що сторони у справі, діючи добровільно та розуміючи значення своїх дій, попередньо будучи ознайомлені з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений між ними правочин (зокрема, з вимогами щодо недійсності правочину) уклали договори, згідно з якими ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_5 передали у ОСОБА_6 , а відповідач прийняла у власність житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку прощею 0,2511га, що розташована за тією ж адресою.

Відповідно до умов договорів купівлі-продажу, продаж житлового будинку та земельної ділянки вчинено за домовленістю сторін за 48000,00 гривень та 26000,00 гривні відповідно.

Також договори містять застереження, що зазначені суми продавці одержали від покупця готівкою повністю, до підписання договорів, а тому будь-яких матеріальних та інших претензій, які б стосувалися розрахунків, до покупця не мають.

Слід зазначити, що позивач у позовній заяві посилається на те, що будинок та земельна ділянки були продані, відповідно до договору купівлі-продажу за значно нижчою ціною, ніж оціночна, хоча з вказаних договорів випливає, що зазначені об`єкти нерухомості продано за вищою ціною ніж оціночна.

Таким чином, під час укладення договору сторони узгодили основні умови, зокрема порядок розрахунку.

Разом з тим, позивач просить визнати договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки у повному обсязі, тоді як позивачу по справі належала лише 1/2 частина майна, щодо якого вчинено правочини, власником іншої 1/2 частини майна до укладання договорів була відповідач по справі ОСОБА_5 , що є колишньою цивільною дружиною позивача, та яка не оспорює вказані правочини, та не пред`являє ніяких майнових претензій до ОСОБА_4 .

Про те, що позивач усвідомлював значення своїх дій та обізнаний про умови правочинів та їх правові наслідки, свідчить і ухвала Черкаського районного суду Черкаської області від 09.03.2017 року, яка набрала законної сили 15.03.2017 року, якою визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 і встановлено порядок користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Підписавши оспорювані договори, позивач ствердив, що його умови повністю відповідають його волевиявленню, а також про повний розрахунок за проданий житловий будинок та земельну ділянку.

При нотаріальному посвідченні вказаного вище правочину позивач усвідомлював значення своїх дій і керував ними, мав необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Будь-яких даних про те, що договір був укладений під впливом обману, внаслідок навмисного введення в оману покупцем продавця, позивачем не наведено та матеріали справи не містять.

Доводи позивача щодо того, що він фактично не отримував грошових коштів за продаж спірного житлового будинку та земельної ділянки не можуть бути підставою для визнання недійсним договору, оскільки доводи щодо неналежного виконання грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу можуть свідчити про неналежне виконання умов договору, а не про його недійсність.

Згідно договорів купівлі-продажу, грошові кошти за договорами повністю сплачені покупцем готівкою і отримані продавями особисто до підписання договорів. Доказів того, що такі умови договорів сторонами не виконано та відповідач не розрахувалась, суду не надано.

При цьому позивачем не доведено та судом не встановлено будь-яких порушень нотаріуса при нотаріальному посвідченні оспорюваних договорів та/або особистої його зацікавленості.

Крім того, позивач стверджував, що відповідач ввела його в оману та йому не було відомо про те, які саме документи він підписує, а лише поставив підпис в необхідних місцях, проте з договорів вбачається, що підпис ОСОБА_2 знаходиться навпроти слова «Продавець», а продавцем може бути лише сторона договору купівлі-продажу (ст. 655 ЦК України), про що знають навіть юридично необізнані люди.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених даним Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Таким чином, посилання позивача на те, що спірні договори вчинені ним внаслідок обману з боку відповідача ОСОБА_4 , а тому є підстави вважати, що договори є недійсним, матеріалами справи та належними доказами не доведено.

Отже, на підставі вищенаведеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України не підлягає стягненню і судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17 вересня 2020 року.

Суддя: В. В. Морозов