Справа № 216/9101/15-ц
провадження №2/216/89/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа - ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрально-Міського районного суду перебуває цивільна справа №216/9101/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа - ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_3 , звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , терті особи - Виконком Центрально-Міської районної у місті ради, ОСОБА_4 про визначення часток та про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивачі декілька разів уточнювали позовні вимоги, після чого 18.10.2018 року ці позовні вимоги були уточнені остаточно.

За заявою позивача по справі ОСОБА_1 , за ухвалою суду відбулась зміна відповідача Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради на належного відповідача по справі - ОСОБА_3 , та залучення Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради до розгляду справи в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Після чого сторони, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надали до суду заяви про підтримання позовних вимог, та не заперечували проти слухання справи у їх відсутність.

ОСОБА_3 , надала до суду заяву про визнання позову, та не заперечувала проти слухання справи у її відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає уточнені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що:

ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1992 року народження, належала квартира яка складалася із 3(трьох) кімнат, житловою площею 32.4кв.м., загальною площею 53.9кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №534.

Після її смерті відкрилася спадщина, на вищезазначену квартиру.

За життя, 19.11.2003 року, ОСОБА_5 , склала заповіт на ім`я - ОСОБА_6 , в якому заповіла їй все майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, та на те на що за законом буде мати право.

02.09.2004 року, ОСОБА_6 у встановлений законом строк, звернулася до Першої Криворізької державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після померлої - ОСОБА_5 , та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, актовий запис №554.

За життя, ОСОБА_6 , фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_5 , і ця спадщина складається із 3-х кімнатної квартири житловою площею 32.4кв.м., загальною площею 53.9кв.м. що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

За своє життя мати позивача не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері - ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.10.2010 року звернулися до нотаріальної контори у встановлений законом строк з заявами що до отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але 25.11.2015 року отримали від нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері - ОСОБА_6 , встановивши крім іншого що, 23.10.2010 року з заявами до нотаріальної контори про відмову у прийнятті спадщини після смерті - ОСОБА_6 , звернувся їх батько - ОСОБА_7 , та їх сестра - ОСОБА_8 , а до того ж відсутнє свідоцтво про право власності на спадкове майно.

Отже, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , беззаперечно, відмовилися від прийняття спадщини, всього майна після смерті - ОСОБА_6 , де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

20.11.2010 року ОСОБА_1 отримала від нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори, постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_6 , оскільки не можливо, з`ясувати обсяг спадкового майна.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , прийняли спадщину після смерті їх матері - ОСОБА_6 в рівних частках.

Оскільки, ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , та враховуючи те, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 14.12.1994 року, їй належала на праві спільної сумісної власності 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_2 , то обсяг спадкового майна складається із: 1/1 частки фактично прийнятої після смерті ОСОБА_5 3-х кімнатної квартири житловою площею 32.4кв.м., загальною площею 53.9кв.м. що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та 1/5 частки 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 , оскільки домовленостей між іншими співвласниками: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про не рівність часток управі спільної сумісній власності в цій квартирі не було та не має, можна стверджувати, що частки і інших співвласників в цій квартирі рівні по 1/5 частині кожного.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , успадкували після смерті матері - ОСОБА_6 по 1 / 2 частки кожна 3-х кімнатної квартири житловою площею 32.4кв.м., загальною площею 53.9кв.м. що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та по 1/10 частки кожна 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис №853.

Після його смерті, відкрилася спадщина на належну йому 1/5 частку 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 .

08.02.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Першої Криворізької нотаріальної контори із заявою, про відмову у прийнятті спадщини після смерті її батька на користь - ОСОБА_2 , інші спадкоємці 08.02.2014 року - ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті батька.

Виходячи із цього, можна зробити висновок, що ОСОБА_11 , ОСОБА_10 у рівних частках успадкували після смерті батька - ОСОБА_7 , по 1/10 частки кожна 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 .

15.08.2012 року, виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради прийняв рішення №337, «Про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості», вирішив присвоїти поштові адреси: квартирі ОСОБА_5 присвоєна поштова адреса кв. АДРЕСА_4 .

Судом також встановлено, ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 належить кожному окремо на праві спільної часткової власності по 1/5 частки 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки позивач звернулась до суду у зв`язку з неможливістю оформлення нею права на спадщину тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України, що регулюють питання спадкування та виникнення права на спадщину і його здійснення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до вимог діючого законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (статті 1216-1218 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому.

Положеннями статей 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування » від 30.05.2008 року за № 7, передбачено, що, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість уточнених позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі.

Керуючисьст.ст. 5-8, 10,11,12-19, 23, 89, 128, 197, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1221, 1223, 1261, 1266, 1268, 1296, 1297 ЦК України, п.п. 2, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд -

УХВАЛИВ:

Уточнений позов про визначення часток та про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_6 , фактично належало на праві власності в порядку спадкування за заповітом, 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_5 , після смерті матері - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №534.

Визнати, що частки співвласників 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 актовий запис №853), ОСОБА_6 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 актовий запис №554), ОСОБА_4 - рівні по 1/5 частині кожного.

Визнати, що кожному окремо: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності в порядку приватизації цієї квартири належить по 1/5 частки 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 .

Визнати за мною ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 1 / 2 частку 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_6 , та на 1/10 частку 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 , після смерті матері - ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_11 , право власності в порядку спадкування за законом на 1 / 2 частку 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_6 , та на 1/10 частку 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 , після смерті матері - ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_11 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частку 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 , після смерті батька - ОСОБА_7 .

Визнати, за ОСОБА_10 право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частки 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 , після смерті батька - ОСОБА_7 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя: М. В. Бутенко