Справа № 178/423/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2020 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.

при секретарі Янченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до Криничанської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 01 червня 1988 року його було прийнято в члени колгоспу ім. Суворова та направлено на навчання в Щорське СПТУ-71 за спеціальністю тракторист-машиніст, де він навчався до 27 червня 1991 року. 10 липня 1991 року його було прийнято на роботу в цех рослинництва на посаду тракториста у вказаному колгоспі. З листопада 1991 року по листопад 1993 року проходив службу в Збройних силах України. З 23 березня 1999 року був прийнятий трактористом на ПТО КСП ім. Суворова та на вказаній посаді працював і у період реорганізації КСП ім. Суворова в СТОВ «Лада». 05 листопада 2007 року позивача було звільнено з посади тракториста у СТОВ «Лада» за ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін). Позивач вказує, що з моменту прийняття у члени колгоспу ім. Суворова у нього виникло право на земельну частку (пай).

04 січня 1996 року Криничанською селищною радою народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємсту ім. Суворова земельну ділянку площею 3380,0 га для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000151 від 04 січня 1996 року, з метою її подальшого паювання між членами КСП.

Протоколом № 6 засідання зборів уповноважених членів КСП ім. Суворова від 24 грудня 1999 року затверджувались списки на виділення земельного паю із резерву запасу і позивача було включено в списки членів КСП, які мали право на земельну частку (пай). Однак, сертифікат про право на земельну частку (пай) позивачу не було видано.

Про те, що позивача було включено у зазначений список, йому стало відомо в жовтні 2019 року з повідомлення керівництва СТОВ «Лада», яке являється правонаступником КСП ім. Суворова.

Позивач зазначає, що оскільки КСП ім. Суворова припинило свою діяльність 25 червня 2000 року (рішення № 116-14/XXIII від 23 червня 2000 року), а на даний час він позбавлений можливості іншим способом захистити свої права, тому звернувся до суду з проханням визнати за ним право власності на земельну частку (пай), площею 6,4 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього КСП ім. Суворова, що знаходилось в с. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений, повідомив суду слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує, спираючись на відсутність прізвища позивача в списках членів КСП, доданих до державного акту на право колективної власності на землю та відсутність у позивача сертифікату на право на земельну частку (пай).

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторони, що не з`явилась.

Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволеними з огляду на наступне: ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначає, що землі підприємства належать йому на праві колективної власності, Указ Президента України від 08 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" передбачає розпаювання вказаних земель та права на земельну частку/пай/ членів сільськогосподарського підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. 04 січня 1996 року Криничанською селищною радою народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Суворова земельну ділянку площею 3380,0 га для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000151 від 04 січня 1996 року, з метою її подальшого паювання між членами КСП. В судовому засіданні встановлено, що 01 червня 1988 року позивача було прийнято в члени колгоспу ім. Суворова, що підтверджується відомостями з трудової книги серії НОМЕР_1 та направлено на навчання в Щорське СПТУ-71 за спеціальністю тракторист-машиніст, де він навчався до 27 червня 1991 року. 10 липня 1991 року позивача було прийнято на роботу в цех рослинництва на посаду тракториста у вказаному колгоспі. З листопада 1991 року по листопад 1993 року проходив службу в Збройних силах України. З 23 березня 1999 року був прийнятий трактористом на ПТО КСП ім. Суворова та на вказаній посаді працював і у період реорганізації КСП ім. Суворова в СТОВ «Лада». 05 листопада 2007 року позивача було звільнено з посади тракториства у СТОВ «Лада» за ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін), що також підтверджується відомостями з трудової книги.

Протоколом № 6 засідання зборів уповноважених членів КСП ім. Суворова від 24 грудня 1999 року позивачу у відповідності із положеннями ст. 23 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" було виділено земельний пай із резерву запасу, створеного на підставі рішення VI сесії XXII скликання Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області від 17 червня 1996 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку(пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни - спадкоємці права на земельну частку(пай), посвідченого сертифікатом, а також громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай), до числа яких і відноситься позивач.

Виходячи з аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що право на земельну частку (пай) виникає саме з моменту передачі державного акту на право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Тобто, особа набуває право на земельну частку (пай) за умови, якщо на момент передачі державного акта на землю, вона залишалась членом відповідного сільськогосподарського підприємства (членство набуто у період розпаювання), а також в разі набуття права на земельну частку (пай).

Виникнення права особи на земельну частку (пай) не залежить від кількості років її перебування у членстві відповідного сільськогосподарського підприємства, трудового стажу, характеру виконуваної роботи, кількості трудоднів, виробленого мінімуму вихододнів або соціальної чи іншої сфери, в якій особа працювала. Інших умов необхідних для виникнення права на земельну частку (пай), крім перебування особи у членстві відповідного сільськогосподарського підприємства на момент отримання ним державного акта на землю, чинним національним законодавством не передбачено.

Таким чином, на момент реорганізації КСП ім. Суворова та припинення права колективної власності на підставі рішення XIV сесії XXIII скликання Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області у 2000 році позивач залишився його членом та набув в законному порядку право на земельну частку (пай), що спростовує доводи відповідача про відсутність прізвища позивача в списках членів КСП, доданих до державного акту на право колективної власності на землю та відсутність у позивача сертифікату на право на земельну частку (пай), як підстави для відмови у задоволенні позову. Тому не може бути позбавленою права на земельну частку (пай), що обумовлює висновок суду про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на земельну частку (пай), площею 6,4 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього КСП ім. Суворова, що знаходилось в с. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Б. М. Цаберябий

р