ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року

м.Суми

Справа №592/4458/20

Номер провадження 22-ц/816/1452/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 травня 2020 року в складі судді Бичкова І.Г., постановленої у м. Суми, повний текст якої складений 19 травня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 травня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Вказану ухвалу суду позивач ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відповідач мотивує тим, що виконав вимоги ухвали суду від 20 квітня 2020 року про залишення його позовної заяви без руху, а 16 травня 2020 року подав до місцевого суду три примірники уточненої позовної заяви та оригінал квитанції про сплату судового збору, тому, на його думку, оскаржена ухвала суду про повернення позовної заяви є незаконною та підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, АТ КБ «Приват Банк», в якому просив стягнути моральну шкоду в розмірі 50000 грн та матеріальну шкоду у зв`язку з пошкодженням автомобіля у розмірі 56697,61 грн (а.с. 1 - 24).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 20 квітня 2020 року матеріали позовної заяви було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: для надання доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди, уточнення вимог прохальної частини позовної заяви щодо негайного виконання судового рішення про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у межах суми стягнення за один місяць, надання документа, що підтверджує сплату судового збору або підстави для звільнення від його сплати за вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль відповідача та уточнення процесуального статусу АТ КБ «Приватбанк». При цьому, суд, виходячи із змісту позовних вимог, не вважав за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження.

12 травня 2020 року ОСОБА_1 отримав копію вищевказаної ухвали суду від 20 квітня 2020 року, що підтверджується даними Інтернет - сайту про відстеження поштового відправлення та довідкою з поштового відділення (а.с. 32 - 33, 35).

18 травня 2020 року позивач на виконання ухвали суду від 20 квітня 2020 року про залишення без руху його позовної заяви надав до суду першої інстанції три примірники уточненої позовної заяви та оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 420,40 грн (а.с. 34 - 43).

Постановляючи оскаржену ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не усунув недоліків позовної заяви, про які було вказано в ухвалі суду від 20 квітня 2020 року про залишення позовної заяви без руху.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду не може погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У ч.ч. 1, 3, 4 та 5 ст. 177 ЦПК України йдеться про те, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як зазначено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).

Безпідставне повернення позовної заяви не забезпечує права на справедливий і публічний розгляд справи впродовж розумного строку.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, на думку колегії суддів, є підстави вважати, що умовою для повернення позовної заяви позивачеві на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України є її невідповідність вимогам щодо змісту і форми, встановленим у ст.ст.175 та 177 ЦПК України.

Разом з тим, повертаючи заяву позивачу, суд першої інстанції належним чином не перевірив обставин щодо виконання заявником вимог ухвали суду від 20 квітня 2020 року про залишення позовної заяви без руху. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що 18 травня 2020 року до місцевого суду надійшла позовна заява в новій редакції, в якій ОСОБА_1 уточнив, що АТ КБ «Приват Банк» є третьої особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог. На підтвердження вимог про стягнення моральної шкоди заявник послався на ті обставини, що внаслідок ДТП він зазнав фізичного болю і здоров`я його було ушкоджено, а також пошкоджено майно, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 30 жовтня 2019 року та постановою суду від 19 листопада 2019 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, на підтвердження вказаних обставин позивач просив суд витребувати з Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області матеріали кримінального провадження за № 0002731, а з Ковпаківського районного суду м. Суми матеріали справи за № 592/17226/19 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. При цьому, позивач виклав обставини, якими обґрунтовує свої вимоги. Також ОСОБА_1 надав до суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 420,40 грн за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 34 - 43).

Що стосується уточнення вимог прохальної частини позовної заяви щодо негайного виконання судового рішення про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у межах суми стягнення за один місяць, як про це вказано в ухвалі суду від 20 квітня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, то вказане питання регулюється ст. 430 ЦПК України та стосується процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, а не ст.ст.175 та 177 ЦПК України щодо змісту і форми позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що в суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення позовної заяви позивачу ухвалою від 19 травня 2020 року у зв`язку з неусуненням недоліків.

Таким чином, посилання в апеляційній скарзі на ті обставини, що суд безпідставно повернув матеріали позовної заяви заслуговують на увагу колегії суддів та є підставою для скасування ухвали суду.

Отже, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України підлягає скасуванню, а питання про відкриття провадження у справі слід передати на новий розгляд до місцевого суду, що свідчить про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 травня 2020 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко