Справа № 487/5156/20
Провадження № 2/487/2186/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 року місто Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Темнікова А.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

10.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати виконавчий напис №1902 від 16.05.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з пред`явленням позову, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Герцун Віктор Степанович подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №1902 виданого 16.05.2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального міського округу Бондар І.М.

Подана заява обґрунтована тим що, позивач звернувся до суду з позовом яким просить визнати виконавчий напис № 1902 від 16.05.2014 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач фактично отримав два виконавчих документа на одні й ті ж самі зобов`язання та подав їх на примусове виконання одночасно. Приватний виконавець ігноруючи, що обидна виконавчих документа звертають стягнення на квартиру яка належить боржнику, сплюсував обидві суми боргу та арештував все майно позивача.

19.03.2020р. приватний виконавець Куліченко Д.О. своєю Постановою відкрив виконавче провадження № 61601080 з виконання виконавчого напису № 1902 виданий 16.05.2014р.

19.03.2020р. приватний виконавець Куліченко Д.О. своєю Постановою відкрив виконавче провадження № 61599994 з виконання виконавчого листа № 487/8109/13-ц виданого 15.08.2014р.

19.03.2020р. приватний виконавець Куліченко Д.О. своєю Постановою об`єднав виконавчі провадження № 61599994 та № 61601080 у зведене виконавче провадження № 61601399.

Оскільки на виконанні у приватного виконавця знаходяться два виконавчих документа (виконавчий напис № 1902 та виконавчий лист № 487/8109/13-ц) відносно одного й того ж самого боржника, ним відкрито зведене виконавче провадження за № 61601399.

Згідно виконавчого документа виконавчого напису № 1902 ( ВП № 61601080) заборгованість необхідно стягнути шляхом звернення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Зазначена квартира є єдиним житлом боржника, в якому остання постійно проживає разом з неповнолітньою донькою та підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», а тому не може бути реалізована.

Це дає підстави позивачу вважати, що без вжиття заходів забезпечення позову, виконання рішення суду може істотно ускладнитись або унеможливитись.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З наведеного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо законності та обгрунтованості вчинення виконавчого напису нотаріусом про стягнення з позивача забогованості на користь відповідача.

Викладені обставини, враховуючи положення ст. 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 16.05.2014 року вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального міського округу Бондар І.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1902.Даний спосіб забезпечення позову відповідає заявленим вимогам, є необхідним і достатнім.

Керуючись ст.149-153, 157, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Герцуна Віктора Степанговича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 1902, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, виданого 16.05.2014 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального міського округу Бондар І.М. про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , за стартовою ціною 643900грн., в рамках зведеного виконавчого провадження № 61601399, де боржником є ОСОБА_1 , стягувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Копію ухвали до негайного виконання направити Приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірині Михайлівні, Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченку Дмитру Олександровичу, Товариствау з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Суддя А.О. Темнікова