Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/901/20
Провадження № 2/433/516/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 року року Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кіян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 5/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 1/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 а. ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 08 серпня 2001 року належить 29/200 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 а. ОСОБА_7 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 22/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 16/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 а. ОСОБА_9 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 3/200 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 . ОСОБА_10 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 24/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 а. ОСОБА_11 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 15/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 померли. Правонаступниками у порядку спадкування майна останніх, усіх їхніх прав та обов`язків є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно. Між співвласниками вищезазначеного нерухомого майна та ОСОБА_1 були укладені відповідні правочини купівлі продажу, за якими позивач передав останнім обумовлені грошові кошти за відчуження на його користь будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується власноручно вчиненими продавцями розписками, останні в свою чергу передали позивачу оригінали правовстановлюючих документів. Таким чином, фактично ОСОБА_1 перейшла у власність дана будівля кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 . Проте, нотаріально оформити на своє ім`я право власності на вказану нерухомість у позивача відсутня можливість, так як відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення відповідних правочинів. Наданий час даному нерухомому майну в цілому присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . Позивач просить суд визнати відповідний правочин купівлі-продажу дійсним та право власності за ним на вказане нерухоме майно.

Позивач до суду не з`явився, просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, про що надав відповідну заяву.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали до суду аналогічні заяви, згідно яких проти задоволення позовних вимог не заперечують, просять дану справу розглянути без їх участі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом було встановлено, що дійсно ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 5/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 1/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 а.

ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 08 серпня 2001 року належить 29/200 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 а.

ОСОБА_7 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 22/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 16/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 а.

ОСОБА_9 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 3/200 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_10 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 24/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 а. ОСОБА_11 згідно свідоцтва про право власності на будівлю кормоцеху від 09 серпня 2001 року належить 15/100 частин будівлі кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 .

На даний час ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 померли.

Правонаступниками у порядку спадкування майна останніх, усіх їхніх прав та обов`язків є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно.

Між співвласниками вищезазначеного нерухомого майна та ОСОБА_1 були укладені відповідні правочини купівлі продажу, за якими позивач передав останнім обумовлені грошові кошти за відчуження на його користь будівлі кормоцеху в цілому, якій на даний час присвоєно адресу: АДРЕСА_1 » - будівля кормоцеху, загальною площею 230, 6 м.кв.).

Вказане підтверджується власноручно вчиненими продавцями розписками, останні в свою чергу передали позивачу оригінали правовстановлюючих документів.

Таким чином, фактично ОСОБА_1 перейшла у власність дана будівля кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Проте, нотаріально оформити на своє ім`я право власності на вказану нерухомість у позивача відсутня можливість, так як відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення відповідних правочинів.

З огляду на вищезазначене, позивач домовився з відповідачами щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу належних відповідачам частин вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшло вказане вище нерухоме майно в цілому, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення зазначеного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Даний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно.

У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 220, 328, 334, 638, 655 ЦК України, керуючись 5-13, 76-81, 89, 142, 206,211, 258-259, 265, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати дійсним правочин купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 придбав у власність будівлю кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 - будівля кормоцеху, загальною площею 230, 6 м.кв.).

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на будівлю кормоцеху, яка розташована в АДРЕСА_1 (« АДРЕСА_2 - будівля кормоцеху, загальною площею 230, 6 м.кв.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Троїцький районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І.Суський

28.07.20