Справа № 646/4106/20
№ провадження 2/646/1763/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Хілінського М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі місцевого суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Турбоатом», третя особа: ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Акціонерного товариства «Турбоатом» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що в період з 18.12.2017 по 25.06.2020 вона перебувала у трудових відносинах з АТ «Турбоатом». Так, 18 грудня 2017 року вона була прийнята на роботу до АТ «Турбоатом» на посаду виконуючого обов`язки начальника служби внутрішнього аудиту відповідно до наказу АТ «Турбоатом» від 15 грудня 2017 року № 72. 28 грудня 2017 року її переведено на посаду начальника служби внутрішнього аудиту згідно наказу від 28 грудня 2017 року. 01 березня 2020 року згідно наказу від 28 лютого 2020 року № 75 її переведено на посаду голови служби внутрішнього аудиту, а через неповні чотири місяці звільнено. Роботу свою, як вважає Позивач, вона виконувала сумлінно та добросовісно, дисциплінарних стягнень не мала. В своїй роботі ОСОБА_1 керувалась приписами чинного законодавства України та Положенням про службу внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом», затвердженим протоколом Наглядової ради Відповідача від 24.12.2019 № 19-Н.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) крім підстав, передбачених статтею 40 Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

В обґрунтування позовних вимог Позивач стверджує, що не належить до категорії працівників, з якими Закон допускає розірвання трудового договору відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 вважає, що з роботи з посади голови служби внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом» її звільнено незаконно та безпідставно, з порушенням трудових прав.

Окрім того, Позивач зазначає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові заробітної плати за час вимушеного прогулу, у зв`язку з чим Позивач зазначає, що Відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 червня 2020 року по день постановлення судового рішення по цій справі.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить суд визнати її звільнення з посади голови служби внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом» незаконним та поновити її на цій посаді з дня звільнення, стягнувши при цьому з Відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу. Окрім того, Позивач заявила попередній розрахунок витрат на оплату послуг адвоката (юридичних послуг) у розмірі 12000,00 гривень.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 липня 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 липня 2020 року задоволено клопотання Позивача про витребування доказів, у зв`язку з чим в порядку ч. 1 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України судом від Відповідача витребувані належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують трудові відносини Позивача з АТ «Турбоатом».

Відповідачем АТ «Турбоатом» на адресу суду 04 вересня 2020 року надіслано відзив на позовну заяву, у відповідності до строків, встановлених ухвалою Червонозаводського районного суду від 17 липня 2020 року, з доданням до нього доказів про підтвердження направлення копії даного відзиву та доданих до нього документів Позивачу та Третій особі, а тому, суд приходить до висновку про доцільність прийняття відзиву на позовну заяву до судового розгляду в межах даної цивільної справи.

В цей же строк Позивачем в повному обсязі виконано ухвалу суду про витребування копій документів (доказів по справі), які супровідним листом направлені на адресу суду та приєднані до матеріалів справи № 646/4106/20.

Зокрема, Відповідач надав суду належним чином завірені копії кадрових наказів, розпоряджень та заяв Позивача про прийняття на роботу, про переведення з посади на посаду та звільнення з посади; заяв Позивача з питань трудової діяльності; положення про Службу внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом», затвердженого протоколом Наглядової ради Відповідача від 24.12.2019 № 19-Н; протоколу засідання Наглядової ради Відповідача від 22.11.2017 № 20-НР про запровадження Служби внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом»; протоколу засідання Наглядової ради Відповідача від 28.12.2017 № 22-НР про призначення на посаду голови Служби внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом»; протоколу засідання Наглядової ради Відповідача від 19.02.2018 № 2-НР про затвердження організаційної структури Служби внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом»; протоколу засідання Наглядової ради Відповідача від 16.06.2020 № 11-НР про визнання роботи голови Служби внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом» ОСОБА_1 незадовільною та звільнення її з посади; витяг з протоколу засідання Наглядової ради Відповідача від 16.06.2020 № 11-НР про визнання роботи голови Служби внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом» ОСОБА_1 незадовільною та звільнення її з посади; виписку з протоколу засідання Наглядової ради Відповідача від 24.12.2020 № 19-НР про затвердження Положення про Службу внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом»; довідки про розмір заробітної плати ОСОБА_1 .

У відзиві на позов Відповідач проти позову заперечує.

Зазначає, що відповідно до п. 5.4. розділу 5 Кодексу корпоративного управління, затвердженого Загальними зборами акціонерів Відповідача 18.04.2018 (протокол № 23), Служба внутрішнього аудиту звітує перед Дирекцією та Наглядовою радою, а в своїй діяльності підконтрольна Наглядовій раді Відповідача.

Свої обов`язки ОСОБА_1 виконувала неналежним чином, що стало підставою для її звільнення як посадової особи Відповідача з посади голови служби внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом».

При цьому, Позивач, на думку Відповідача, є посадовою особою, а тому для її звільнення достатньо рішення наглядової ради як підстави для припинення трудових обов`язків за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

У зв`язку з викладеним, просить суд в позові відмовити в повному обсязі.

Від Відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від інших сторін по справі (Позивача та Третьої особи) також не надходило.

Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Позивачем разом з позовною заявою приєднано до матеріалів справи копію Статуту АТ «Турбоатом», затвердженого загальними зборами акціонерів АТ «Турбоатом» 18.04.2018.

Одночасно з цим, Позивач зазначає, що згідно п. 1.3. Статуту Відповідача, затвердженого загальними зборами акціонерів АТ «Турбоатом», засновником Відповідача є Держава в особі Фонду державного майна України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву підтверджує, що приєднана Позивачем копія статуту є діючою редакцією статутного документу, затвердженого загальними зборами акціонерів АТ «Турбоатом» 18 квітня 2018 року, протокол № 23.

Суд, при вивченні Статуту Відповідача, встановив, що розділом 17 цього локального нормативного акту Відповідача передбачено створення та наявність у складі АТ «Турбоатом», як господарського товариства, наглядової ради - колегіального органу, що здійснює захист прав акціонерів Відповідача.

При дослідженні наявних у справі документів судом встановлено, що Відповідач є публічним акціонерним товариством.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України «Про акціонерні товариства» у публічних акціонерних товариствах та банках створення наглядових рад є обов`язковим.

Згідно ч. ст. 51 Закону України «Про акціонерні товариства» наглядова рада акціонерного товариства є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, здійснює управління акціонерним товариством, а також регулює діяльність виконавчого органу.

Так, підпунктом 15 пункту 17.3. Статуту Відповідача передбачено виключне право Наглядової ради обирати та припиняти повноваження голови і членів інших органів Відповідача (у разі їх створення).

Зокрема, підпунктом 16 пункту 17.3. Статуту Відповідача передбачено, що до виключної компетенції Наглядової ради товариства належить:

запровадження та ліквідація посади внутрішнього аудитора Відповідача або Служби внутрішнього аудиту товариства;

призначення на посаду та звільнення з посади внутрішнього аудитора Відповідача, призначення на посади та звільнення осіб з посад Служби внутрішнього аудиту Відповідача;

визначення організаційної структури Служби внутрішнього аудиту Відповідача.

Протоколом наглядової ради Відповідача № 19-НР від 22.11.2017 було затверджено положення «Про Службу внутрішнього аудиту Акціонерного товариства «Турбоатом».

Відповідно до п. 1.4. цього Положення Служба внутрішнього аудиту очолюється головою служби внутрішнього аудиту, який призначається на посаду та звільняється з посади виключно за рішенням наглядової ради Відповідача.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» посадовими особами органів акціонерного товариства є фізичні особи - голова та члени наглядової ради, виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор акціонерного товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, якщо утворення такого органу передбачено статутом товариства.

Водночас, для визначення посадових осіб юридичних осіб - підприємств необхідно враховувати положення частини третьої статті 65 Господарського кодексу України. Згідно з вказаною нормою керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління відповідно до Статуту є посадовими особами підприємства.

Отже, посадовими особами юридичних осіб, які є акціонерними товариствами, є керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради, виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до його статуту.

Відповідно до Положення «Про Службу внутрішнього аудиту Акціонерного товариства «Турбоатом», затвердженого протоколом Наглядової ради Відповідача № 19-НР від 24.12.2019, Служба внутрішнього аудиту Відповідача є одним із органів управління підприємства.

Одночасно з цим, Положення «Про Службу внутрішнього аудиту Акціонерного товариства «Турбоатом» покладає на Позивача, як голову служби внутрішнього аудиту, виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.

Отже, керуючись підпунктами 15, 16 пункту 17.3. Статуту АТ «Турбоатом», п. 1.4. Положення про службу внутрішнього аудиту, п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» Наглядова рада Відповідача своїм рішенням від 22.11.2017 № 20-НР для забезпечення функціонування системи внутрішнього контролю підприємства запровадила Службу внутрішнього аудиту, вакансії в якій займають виключно посадові особи.

28 грудня 2017 року на посаду Голови Служби внутрішнього аудиту Відповідача Наглядова рада рішенням № 22-НР призначила Позивача - ОСОБА_1 .

Керуючись підпунктами 15, 16 пункту 17.3. Статуту АТ «Турбоатом» та Положенням, Наглядова рада Відповідача рішенням від 16 червня 2020 року, відображеним в протоколі № 11-НР, визнала роботу Позивача незадовільною та звільнила її з займаної посади.

Відповідно до п. 5 ст. 41 КЗпП України підставою для розірвання договору є рішення вищого органу управління або виконавчого органу, що наділений повноваженнями з прийому/звільнення працівників.

На підставі протоколу/рішення загальних зборів акціонерного товариства здійснюється припинення повноважень голови та членів наглядової ради.

На підставі протоколу/рішення наглядової ради товариства здійснюється припинення повноважень голови та членів виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізора акціонерного товариства, а також голови й членів іншого органу товариства, якщо створення такого органу передбачено статутом товариства.

На підставі наказу/розпорядження виконавчого органу (директора тощо) здійснюється звільнення посадових осіб, до кола обов`язків яких, відповідно до посадової інструкції, належать організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції (головний бухгалтер, головний інженер, начальник управління кадрового та документального забезпечення тощо).

Таким чином, Наглядова рада Відповідача відповідно до покладених на неї обов`язків та в межах наданої Статутом компетенції мала повне право звільнити ОСОБА_1 як посадову особу - голову служби внутрішнього аудиту Відповідача за п. 5 ст. 41 КЗпП України.

Отже, посилання Позивача на неможливість її звільнення за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є безпідставним, а твердження неспроможним.

Одночасно з цим, суд також звертає увагу на наступне.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 75, 22 % акцій Відповідача знаходяться в корпоративному управлінні Держави в особі Фонду державного майна України.

Таким чином, Фонд державного майна України є суб`єктом управління Відповідача, як об`єктом державної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Господарського кодексу України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління.

Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 5 цього ж Закону передбачено, що у сфері управління корпоративними правами держави Фонд державного майна України здійснює управління корпоративними правами держави, що перебувають у сфері його управління.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» суб`єкти управління об`єктами державної власності здійснюють управління корпоративними правами держави в господарських товариствах, функції з управління якими вони здійснюють, та державними унітарними підприємствами шляхом призначення представників держави для участі у загальних зборах господарських товариств та шляхом призначення (обрання) представників держави і незалежних членів наглядових рад.

Як вбачається з протоколу загальних зборів акціонерів Відповідача № 22 від 20.04.2017 про обрання представників Держави до складу Наглядової ради АТ «Турбоатом», станом на момент звільнення Позивача більшість з членів Наглядової ради Відповідача (четверо із п`яти) були представниками головного акціонера, якому належить контрольний пакет акцій Відповідача, - Фонду державного майна України, тобто, більшість є представниками Держави.

Таким чином, рішення про звільнення Позивача з займаної посади за п. 5 ст. 41 КЗпП України фактично прийнято Державою в особі Фонду державного майна України, а тому звільнення ОСОБА_1 в розрізі ст. ст. 1, 5 «Про Фонд державного майна України», ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» також є легітимним.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законі про працю України (далі також - КЗпП України) крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Частинами 1, 2 статті 235 КЗпП України, визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Системний аналіз положень п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, ст. 65 Господарського кодексу України, ст. ст. 2, 51 Закону України «Про акціонерні товариства» ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ст. ст. 1, 5 «Про Фонд державного майна України, Статуту Відповідача та Положення «Про Службу внутрішнього аудиту Акціонерного товариства «Турбоатом», затвердженого протоколом наглядової ради Відповідача від 24.12.2019 № 19-НР дає підстави дійти висновку, що припинення повноважень голови Служби внутрішнього аудиту може відбутися з боку Відповідача у будь-який час та з будь-яких підстав. Припинення повноважень голови служби внутрішнього аудиту або аудитора гарантується нормами права для припинення або запобігання негативного впливу на організаційно-управлінську або адміністративно-господарську діяльність Відповідача.

Одночасно з цим, встановлена п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України підстава розірвання трудового договору не передбачає необхідності попереднього повідомлення про звільнення, з`ясування вини працівника, доцільності та причини звільнення, врахування попередньої роботи та інших позитивних результатів діяльності працівників.

При цьому, за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, єдиною підставою для розірвання договору є рішення вищого органу управління або виконавчого органу, що наділений повноваженнями з прийому/звільнення працівників.

Таким чином, припинення трудового договору з посадовою особою на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України залежить тільки від волі власника або уповноваженого ним органу.

Не дивлячись на те, що Відповідачу для звільнення Позивача достатньо було лише тільки його волі, суд, при з`ясуванні та вивченні обставин справи, додатково встановив, що у Відповідача також були наявні об`єктивні причини і мотиви для звільнення ОСОБА_1 за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Зокрема, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що свою роботу вона виконувала сумлінно та добросовісно.

Однак, суд при вивченні рішення наглядової ради Відповідача від 16 червня 2020 року, викладеного у формі протоколу № 11-НР, з`ясував, що це не відповідає дійсності.

Так, в Акті Північно-східного офісу Державної аудиторської служби від 20.12.2019 № 05-20/7, складеного за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Відповідача за період часу з 01.01.2018 по 01.09.2019, встановлено ряд недоліків та зауважень в роботі Служби внутрішнього аудиту.

Зокрема, фахівці Державної аудиторської служби України при перевірці здійснення функцій працівників Служби внутрішнього аудиту Відповідача дійшли висновку, що здійснення таких функцій за період, що перевірявся, документально не підтвердився.

Наглядовою радою Відповідача також був встановлений формальний підхід Позивача до виконання своїх посадових обов`язків та звітності за 2019 рік, а саме: за весь період роботи на своїй посаді Позивачем жодного разу не було проведено аналізу і оцінки системи внутрішнього контролю Відповідача, відсутні будь-які (як протягом періоду діяльності служби, так і за 2019 рік) висновки, рекомендації, аудиторські звіти та будь-які інші документи, що свідчили б про конструктивні пропозиції з підвищення ефективності управління Відповідачем.

Слід зазначити, що Позивачем не заявляється окрема вимога про скасування чи визнання незаконним самого рішення про звільнення останнього, а порушується лише питання щодо незаконності самого факту звільнення з посади.

Зокрема, не заявляється вимога про визнання незаконним рішення наглядової ради Відповідача від 16 червня 2020 року № 11-НР, яким наглядова рада Відповідача визнала роботу Позивача незадовільною.

Тому обставини та факти, викладені в протоколі від 16 червня 2020 року № 11-НР, суд вважає об`єктивними та сприймає їх як належні докази по справі.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17.

Так, з досліджених в судовому засіданні доказів об`єктивно вбачається, що Позивач - є посадовою особою, яка згідно Положення про службу внутрішнього аудиту Відповідача виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки.

Отже, Відповідач, діючи у повній відповідності до вимог ст. 41 Кодексу законів про працю України, Господарського кодексу України, Законів України «Про акціонерні товариства», «Про управління об`єктами державної власності», «Про Фонд державного майна України, Статуту та Положення «Про Службу внутрішнього аудиту Акціонерного товариства «Турбоатом», в межах наданих йому повноважень прийняв законне рішення про звільнення Позивача з посади голови служби внутрішнього аудиту, а тому суд, враховуючи положення вищезазначених норм чинного законодавства України та локальних нормативних актів Відповідача, а також аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулось з дотриманням норм чинного законодавства, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимог позову останньої в частині визнання її звільнення з посади голови служби внутрішнього аудиту незаконним та поновлення на даній посаді.

Окрім того, зважаючи, що вимога позову ОСОБА_1 щодо стягнення з Відповідача на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу є взаємопов`язаною та похідною від вимоги позову про визнання звільнення Позивача незаконним та її поновлення роботі, щодо якої суд дійшов висновку про відмову в задоволенні, а тому і зазначена похідна вимога про стягнення середнього заробітку задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про не доцільність задоволення вимог позову ОСОБА_1 до АТ «Турбоатом» про поновлення на роботі, у відповідності до вимог ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд не вбачає будь-яких правових підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на професійну правничу допомогу та витрат зі сплати судового збору, а тому вважає необхідним в даній частині вимог позову відмовити.

Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтею 41 Кодексу законів про працю України, статтею 65 Господарського кодексу України, статтями 2, 51 Закону України «Про акціонерні товариства», статтями 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», статтями 1, 5 «Про Фонд державного майна України, статтями 12, 13, 76, 77, 81, 82, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Турбоатом», третя особа - ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Турбоатом», адреса: м. Харків, проспект Московський, 199, .

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Єжов В.А.