У х в а л а

10 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 761/21807/19

провадження № 61-13221 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

В с т а н о в и в:

02 вересня 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року, і заяву задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Статтею 390 ЦПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження, і ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції отримано його представником 03 липня 2020 року, надавши копію відповідної розписки.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року ухвалена за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції та оприлюднена 19 листопада 2019 року.

Із наданої копії розписки про отримання рішення не вбачається можливими встановити її фактичну наявність у матеріалах справи № 761/21807/19, а також не можливо встановити, копію рішення якого суду - першої та/або апеляційної інстанції отримано представником заявника 03 липня 2020 року.

Разом із цим, заявником не додано до матеріалів касаційного провадження жодних доказів (документів) неотримання, неможливості отримання ним або ненадсилання судом апеляційної інстанції йому оскаржуваного рішення цього суду після його ухвалення та оприлюднення (19 листопада 2019 року) та до часу подання даної касаційної скарги (02 вересня 2020 року). При цьому ОСОБА_1 відповідно не додано до матеріалів касаційного провадження доказів (документів) неподання або неможливості подання касаційної скарги у строки, визначені в статті 390 ЦПК України, що вказує на необґрунтованість заявленого ним клопотання та необхідність відмови у його задоволенні.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та належні докази (документи), які містять відомості щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження відповідних судових рішень, оскільки безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 12 жовтня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко