Справа № 509/3051/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

30.06.2020 року представник позивача від імені та в інтересах позивача звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, загальної площі 115,8 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2019, який зареєстрований в реєстрі за №573 та власником земельної ділянки площею 0,0758 га, кадастровий номер :02:004:0337, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 що на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2019, який зареєстрований в реєстрі за №572. Згідно домової книги у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Пунктом 26 договору купівлі-продажу від 02.08.2019, який зареєстрований в реєстрі за №573, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язалися знатися з місця реєстрації та зняти з реєстрації ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , - у строк до 02 січня 2020 року.

Однак, станом на день подання позову відповідачі добровільно не виконали своє зобов`язання та не виходять на зв`язок, що унеможливлює врегулювання ситуації у досудовому порядку.

Відповідачі з літа 2019 року не проживають у зазначеному будинку, їх речей у будинку немає, претензій щодо проживання в квартирі вони не пред`являли. У зв`язку з реєстрацією відповідачів у належній позивачу квартирі, позивач не може у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном та зазначена обставина змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були власниками будинку АДРЕСА_1 та за договором купівлі продажу від 02.08.2019 відчужили будинок позивачу, однак не знялися з місця реєстрації. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з викладеними обставинами позивач звернулася до суду.

Представник позивача адвокат Губський А.В. в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримав та просив суд розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, в зв`язку з чим справа розглянута за відсутності відповідачів.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Ознайомившись з позовом, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає позов обгрунтова6им та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, загальної площі 115,8 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2019, який зареєстрований в реєстрі за №573 та власником земельної ділянки площею 0,0758 га, кадастровий номер :02:004:0337, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 що на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2019, який зареєстрований в реєстрі за №572.

Згідно домової книги у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивачем надано акт перевірки будинку АДРЕСА_1 , складеним депутатом Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Гнатюк О., згідно якого вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані, але не проживають ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 24.01.2020, підписаний сусідами, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 не з`являються, житловим приміщенням не користуються, їх особисті речі відсутні, приміщення залишили добровільно, намагань до проживання у вказаному домі з їх боку не було.

Пунктом 26 договору купівлі-продажу від 02.08.2019, який зареєстрований в реєстрі за №573, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язалися знатися з місця реєстрації та зняти з реєстрації ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , - у строк до 02 січня 2020 року.

Однак, станом на день подання позову відповідачі добровільно не виконали своє зобов`язання.

Відповідачі з літа 2019 року не проживають у зазначеному будинку, їх речей у будинку немає, претензій щодо проживання в квартирі вони не пред`являли.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були власниками будинку АДРЕСА_1 та за договором купівлі продажу від 02.08.2019 відчужили будинок позивачу, однак не знялися з місця реєстрації.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права вбачається, що правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи, втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З вимог ч.1 ст.317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В частинах 1,2 ст.319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

З вимог ч.2 ст.386 ЦК України вбачається, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд доходить до висновку, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , втратили право власності на будинок, як і їх член сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратила право користування ним, є всі підстави усунути перешкоди позивачу у розпорядженні власністю, шляхом визнання їх такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя А.І.Бочаров