Дата документу 23.01.2020 Справа № 314/1922/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 314/1922/18 Головуючий у 1 інстанції: Мануйлова Н.Ю.
№ 22-ц/807/215/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Полякова О.З.

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про скасування наказу.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 08.02.2019 наказом № 4/д його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани. Вважає застосування заходу дисциплінарного впливу шляхом оголошення догани незаконним у зв`язку з наступним.
04.02.2019 на оперативній нараді під головуванням начальника структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» проведено розгляд порушення, порядку прийому на роботу передбаченим статтею 24 КЗпП України, а саме здійснення прийому на роботу кандидата на посаду помічник машиніста електропоїзда ОСОБА_2 за фіктивними документами про освітньо-кваліфікаційний рівень та присвоєння професії «Помічник машиніста електропоїзда». Під час наради, особисто ним було надано відповідне пояснення.

Пунктом 2 статті 24 Кодексу законів про працю передбачено обов`язок громадянина при укладанні трудового договору подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Під поняттям інші документи, слід розуміти, такі документи, які можуть підтвердити присвоєння відповідної кваліфікації. Таким документом було Посвідчення помічника машиніста тепловозу, електропоїзду, яке видано на підставі акту кваліфікаційної комісії Локомотивного депо Запоріжжя 2 ДП «Придніпровська залізниця» від 01.02.1999 № 820. Так, відповідно запису №81 Книги обліку посвідчень помічника машиніста, громадянин ОСОБА_2 склав кваліфікаційні іспити та на підставі акту кваліфікаційної комісії від 01.02.1999 № 820 йому було присвоєно кваліфікацію помічник машиніста МВРС та видано посвідчення № НОМЕР_1 від 02.02.1999.

Розділом 2 Правил внутрішнього трудового розпорядку передбачено загальний порядок прийому та звільнення на робот робочих та службовців, але у цьому локальному документі не передбачено особливостей даної процедури. Так на підставі п.6 розділу 2 зазначених Правил міститься формулювання «...диплом или другой документ об образовании или профессиональной подготовке», тому звинувачення у невиконанні зазначеного пункту є безпідставним.

Керуючись вимогами п.2.1 Посадової інструкції помічника начальника з кадрових питань, передбачено обов`язок організації саме своєчасного прийому, переміщення та звільнення. Так, на підставі вимог чинного законодавства, а саме Постанови КМУ від 17 06.2015 року № 143 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» було організовано своєчасне повідомлення органів ДФС, а саме за 2 дні до початку роботи, що є невід`ємною частиною процесу працевлаштування, тому звинувачення у невиконанні зазначеного пункту є безпідставним.

Керуючись вимогами п. 2.8 Посадової інструкції помічника начальника з кадрових питань передбачено проведення роботи з профілактики правопорушень і злочинів, враховуючи те, що він перебуває у трудових відносинах з роботодавцем і його функціоналом передбачена взаємодія з працівниками підприємства, я не проводжу роботи з профілактики правопорушень і злочинів для громадян, які мають намір укласти трудові відносини з роботодавцем, а лише з працівниками підприємства, тому звинувачення у невиконанні зазначеного пункту є безпідставним.

Керуючись вимогами п.1 додатку №1 Інструкції локомотивній бригаді, затвердженої наказом Укрзалізниці від 22.11.2004 року № 876/ЦЗ призначення на посаду помічників машиніста локомотива (МВРС) проводиться з числа осіб, які мають посвідчення помічників машиніста локомотива (МВРС) відповідного виду тяги та успішно пройшли теоретичні іспити на цю посаду в комісії локомотивного депо, тому звинувачення у невиконанні зазначеного пункту є безпідставним.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, скасувати наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2019 року позов задоволено.
Скасовано наказ начальника структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 08.02.2019 №04/Д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» помічника начальника з кадрових питань ОСОБА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», місце знаходження: м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108, , на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення цілком правомірне та ухвалене на законних підставах. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи належних доказів на підтвердження вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який його оскаржуваним наказом притягнуто до відповідальності, то такі вимоги підлягають задоволенню з метою відновлення його порушених прав.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 08.07.1997 року працював на підприємстві відповідача.

21.12.2015 року на підставі наказу №22/ОС позивач був призначений на посаду помічника начальника з кадрових питань структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця АТ «Укрзалізниця». Наказом від 27.12.2018 № 784 регіональну філію «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» перейменовано в регіональну філію «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.14-16).

Згідно з посадовою інструкцією помічника начальника з кадрових питань, з якою був ознайомлений ОСОБА_1 01.08.2018 року, зокрема розділу 2. «Завдання та обов`язки», організовує своєчасний прийом, переміщення та звільнення (п.2.1), виконує вимоги Правил внутрішнього трудового розпорядку (п.2.29), розділу 5. «Відповідальність» відповідає за порушення чинного законодавства в межах відповідальності та компетентності, за неякісне і несвоєчасне виконання службових обов`язків, перелічених в цій посадовій інструкції (п.5.1).

08.02.2019 року наказом начальника структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». ОСОБА_3 помічнику начальника з кадрових питань ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання трудових обов`язків на підставі ст.147 КЗпП України.

З наказу вбачається, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стала постанова оперативної наради при начальнику Запорізького моторвагонного депо від 04.02.2019 року.

Згідно з протоколом № 33 від 04.02.2019 року вказаної наради, 09 січня 2019 року до відділу кадрів Запорізького моторвагонного депо звернувся ОСОБА_2 стосовно вакансії помічника машиніста електропоїзда. Переглянувши надані документи (трудову книжку, диплом про освіту), провівши бесіду з претендентом на дану вакансію, а також представивши ОСОБА_2 начальнику депо ОСОБА_3 , помічник начальника з кадрових питань ОСОБА_1 видав направлення для проходження медичного огляду та направлення до військово-облікового бюро за місцем реєстрації.

22.01.2019 року ОСОБА_2 приніс висновок медичної комісії про придатність для роботи за професією помічник машиніста електропоїзда та довідку з військомата, також ним були надані копії паспорта, ІПН, диплом про освіту, трудова книжка та свідоцтво помічника машиніста. Після отримання документів ОСОБА_1 22.01.2019 року надіслав до ДФС повідомлення про прийняття працівника на роботу, вказавши дату прийому 24.01.2019 року та номер наказу про прийом № 19/ОС. Того ж дня отримали підтвердження ДФС про прийняття на роботу 24.01.2019року.

23.01.2019 року, при оформленні особової справи майбутнього працівника інспектор з кадрів ОСОБА_4 звернула увагу, що у трудовій книжці ОСОБА_2 останній запис є звільнення за прогули з ПАТ «Запоріжсталь» 09.04.2018, на що одразу звернула увагу помічника начальника з кадрових питань ОСОБА_1

24.01.2019 року при прийомі на роботу та заповненні особової картки ОСОБА_2 з наданих копій документів інспектор з кадрів ОСОБА_5 звернула увагу, що у копії диплому який ще старого зразка та заповнений вручну є запис, написаний іншим почерком. Період навчання та присвоєння кваліфікації також записаний і у трудовій книжці, але кваліфікація помічник машиніста електропоїзда там не прописана. У самому дипломі НОМЕР_2 заповнено графу вчився за професією помічник машиніста тепловоза, помічник машиніста електровоза, помічник машиніста електропоїзда іншим почерком, а у графі присвоєна кваліфікація запис помічник машиніста електропоїзда відсутній. Про виявлене зауваження доповіла ОСОБА_1 Свідоцтво помічника машиніста, видане на ім`я ОСОБА_2 , також заповнено із зауваженнями та без підпису начальника депо. Але при підписанні заяви ОСОБА_2 на прийом 24.01.2019 року ОСОБА_1 доповів начальнику депо тільки про запис у трудовій книжці стосовно звільнення за прогули, а про відсутність кваліфікації на цю посаду не доповів. Після особистої бесіди інспектора з кадрів ОСОБА_4 з начальником депо ОСОБА_3 по виявленим зауваженням стосовно документів кандидата у помічники машиніста електропоїзда, був запрошений помічник начальника з кадрових питань ОСОБА_1 . Він доповів, що факт звільнення за прогул не помітив у трудовій книжці, а копію з оригіналу диплома робив особисто і почерк у дипломі йому не здається різним. Після того, як ОСОБА_2 не зміг надати оригінал диплому, відповідаючи що він його втратив, адміністрацією депо був зроблений запит до Запорізького професійного ліцею залізничного транспорту стосовно присвоєній кваліфікації у минулому їх учню. Архівною довідкою № 33 від 24.01.2019 року ліцей підтвердив, що ОСОБА_2 кваліфікацію помічника машиніста електропоїзда не одержував. Отже, документ про освіту був підроблений.

3 моменту звернення стосовно прийому на роботу ОСОБА_2 09.01.2019 року по 24.01.2019 року ОСОБА_1 не виконав належну перевірку документів, зазначених ст.24 КЗпІІ України при прийомі на роботу, не доповів начальнику депо про зауваження, виявлені інспектором з кадрів ОСОБА_4 , та після сумісної перевірки документів не приймав жодних заходів для встановлення достовірності наданих документів.

Згідно зі ст. 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до вимог ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

За ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Статтею 150 КЗпП визначено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХV цього Кодексу).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.22 Постанови від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення.

Отже, напередодні ухвалення рішення про застосування до працівника догани, роботодавець має провести об`єктивне розслідування та зібрати достатньо доказів, які свідчили б про факт вчинення працівником дисциплінарного проступку (ст.149 КЗпП України). Аналогічна позиція міститься у висновках Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладених у Постанові Верховного Суду України від 19.10. 2016 у справі 6-2801цс15. Так, колегією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у Постанові ВСУ при встановленні неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права було встановлено, що "правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення...". За таких обставин, необхідною умовою притягнення до дисциплінарної відповідальності має бути встановлений факт порушення трудової дисципліни, що підтверджений представленими суду доказами.

Оспорюваний наказ № 4/д від 08.02.2019 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності містить посилання на порушення ним ст.24 КЗпП України стосовно надання документів при укладанні трудового договору, п. ІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку Запорізького моторвагонного депо «Порядок прийому та звільнення», п.п.2.1, п.п. 2.8 розділу 2 «Завдання та обов`язки» його посадової інструкції про організацію прийому працівників на роботу та проведення роботи з профілактики правопорушень, Інструкції № ЦТ-0106 про порядок призначення на посаду помічника машиніста локомотива.

Частина друга ст.24 КЗпП України встановлює, що при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Судом першої інстанції встановлено, що кандидатом на посаду помічника машиніста ОСОБА_2 вказані документи були надані, зокрема, ті, що посвідчують його кваліфікацію, а саме, посвідчення помічника машиніста тепловозу, електропоїзду № 900621 від 02.02.1999 (а.с.13), яке видано на підставі акту кваліфікаційної комісії Локомотивного депо Запоріжжя «ДП «Придніпровська залізниця» від 01.02.199 №820 (а.с.12), диплом кваліфікованого робітника НОМЕР_2 . Вказане підтверджується також наданою копією Книги обліку посвідчень помічника машиніста (а.с. 11).

Пункти 2.1. та 2.8. посадової інструкції покладає на ОСОБА_1 обов`язки організовувати своєчасний прийом, переміщення та звільнення, проводити роботу з профілактики правопорушень і злочинів.

Разом з тим, п.2.1 не регламентує, які саме дії повинен вчиняти помічник начальника з кадрових питань для перевірки документів про освіту, наприклад, звертатися до закладу, де отримував освіту кандидат на посаду помічника машиніста електропоїзду тощо.

Також, обов`язки, передбачені п.2.8 посадової інструкції ОСОБА_1 , розповсюджуються на його роботу серед працівників відповідача

Відповідачем в наказі №4/д від 08.02.2019 року не вказано, які норми Інструкції № ЦТ-0106 про порядок призначення на посаду помічника машиніста локомотива було порушено ОСОБА_1 .

У зв`язку з відсутністю у матеріалах справи належних доказів на підтвердження вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який його оскаржуваним наказом притягнуто до відповідальності, вимоги позивача підлягали до задоволення з метою відновлення його порушених прав.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не з`ясована дійсність посвідчення, виданого Козань, не встановлено причин відсутності в оригіналі диплому дописок, не є переконливими, позаяк судом першої інстанції перевірялися обставини, які входили до предмету доведення, тобто до дослідження законності притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2019 рокупо цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 23 січня 2020 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: О.З. Поляков

С.В. Кухар