Справа № 182/3820/20
Провадження № 2/0182/1998/2020
08.09.2020 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.
Йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області за № 1228, належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Разом з ним у вищевказаному будинку проживав його брат - ОСОБА_2 . З часом у кожного з них утворилися окремі сім`ї, але вони продовжили там проживати. Врешті-решт, на підставі різних поглядів на ведення домашнього господарства, у них стали все частіше виникати сварки та конфлікти. Вони проживали разом до 2017 року, однак позивач зі своєю дружиною вирішив орендувати окреме житло. При цьому, він не наполягав на тому, аби його брат з дружиною з`їжджали з належного будинку. Єдиною умовою їх проживання у будинку, була сплата комунальних платежів та догляд за самим будинком. Однак влітку 2018 року, він разом зі своєю дружиною приїхав до свого будинку, аби провідати брата. Але, коли вони приїхали за місцем, то побачили, що в будинку давно ніхто не проживав, речі сім`ї відповідача були відсутні. Це стало повною несподіванкою, оскільки брат нічого йому про це не повідомив. Ні адреси свого нового проживання, ні будь-яких пояснень щодо причин такого рішення, брат не залишив. У 2020 році у нього виник намір продати належний будинок та придбати інше житло. Проте, купувати житло з зареєстрованими у ній невідомими особами ніхто не бажає. У зв`язку із тим, що в позасудовому порядку вирішити питання про зняття з реєстрації відповідача виявилося неможливим, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2020року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.23-24).
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідач ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву не скористався. Конверт, який був направлений за адресою останнього відомого його місця проживання повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.28). Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади» (а.с.25).
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно ст.71 ЦК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області за № 1228, належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (а.с.14). Відповідно до довідки №744 від 09 червня 2020 року, виданої квартальним комітетом №38 у вищевказаному житловому будинку зареєстрований ОСОБА_2 , який є відповідачем по справі (а.с.11). Однак, відповідач за адресою реєстрації не проживає з 2018 року. Факт його не проживання підтверджується актом від 09 червня 2020 року, складеного квартальним комітетом №38 (а.с.12-13).
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за адресою своєї реєстрації не проживає з 2018 року без поважних причин, не сплачує кошти за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та добровільно не усуває ці порушення, а тому, виходячи із вимог ст.71 ЖК України, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись, ст.405 ЦК України, ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 , знявши з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал