РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/5275/20

Провадження № 22-ц/4815/731/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Бондаренко Н. В., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

відповідач - ОСОБА_3 ;

особа, що подала апеляційну скаргу, - ФІРМА ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ (ТERRASSED KURBISHANDEL GMBH)

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ФІРМИ ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ (ТERRASSED KURBISHANDEL GMBH) - ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2020 року у складі судді Тимощука О. Я., постановлену в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 17.04.2019 року. Окрім цього просив визнати недійсним договір від 24.01.2020 року відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТзОВ "Поліський стандарт".

До суду позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено повністю. Заборонено державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються та виникають на підставі частки ОСОБА_2 у розмірі 22,5% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» (ідентифікаційний код юридичної особи 37344286) та з питань, для вирішення яких необхідним є врахування голосів учасника, що припадають на таку частку статутного капіталу. Накладено арешт на частку ОСОБА_2 у розмірі 22,5% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» (ідентифікаційний код юридичної особи 37344286). Ухвалу звернуто до негайного виконання.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ФІРМИ ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ (ТERRASSED KURBISHANDEL GMBH) - ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що ФІРМА ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ (ТERRASSED KURBISHANDEL GMBH) є учасником та володіє часткою у статутному капіталі ТзОВ «Поліський стандарт» в розмірі 50% і користується всіма правами, наданими Законом України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», а накладення арешту на частку ОСОБА_2 в статутному капіталі товариства безпосередньо впливає і на інтереси апелянта. Додає, що попри такі обставини, суд першої інстанції не залучив ФІРМУ ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ (ТERRASSED KURBISHANDEL GMBH) до участі в справі як третю особу, чим порушив її права. Вказує, що предметом розгляду даної справи є визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі ТОВ «Поліський стандарт», що є підставою для зміни учасника товариства у встановленому законом порядку, і який братиме участь в управлінні цим товариством. Доводить, що відносини між учасниками товариства є корпоративними, і спори щодо них не підлягають розгляду судами загальної юрисдикції. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

До апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 направили заяви, в яких вони просили повернути апеляційну скаргу ФІРМИ ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ без розгляду з тих підстав, що апеляція подана неуповноважною на те особою, так як видана ОСОБА_4 довіреність від ФІРМИ ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ в даний час скасована. До своїх заяв позивач та відповідач долучили фотокопії документів про відкликання довіреності ОСОБА_4 .

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 - адвокат Грищенко І. С., заперечила аргументи, викладені у заявах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо відкликання довіреності, надала суду оригінали документів та переклади, завірені мокрою печаткою нотаріуса, що спростовує аргументи про неповноважність особи, яка подала апеляційну скаргу, і зазначене дає підстави про відхилення клопотання про закриття апеляційного провадження.

Дослідивши виділені матеріали та обставини справи щодо заходів забезпечення позову на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено: до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 120000 гривень звернувся ОСОБА_1 , обгрунтовуючи свої вимоги тим, що за договором позики від 17.04.2019 року він передав відповідачці у власність грошові кошти в сумі 120 000,00 гривень, а вона, в свою чергу, зобов`язалася повернути позику у строк до 30 вересня 2019 року. Підставою для звернення до суду з позовом стало те, що відповідачка кошти не повернула, на прохання повернути позику не реагує.

Мотивуючи вимоги позовної заяви про визнання недійсним договору дарування ОСОБА_2 своєї частки в розмірі 2 250 грн у статутному капіталі ТзОВ «Поліський стандарт», позивач зазначив, що такий договір був вчинений фіктивно, з метою уникнути повернення боргу за договором позики.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції, керуючись передбаченим законом правом суду вжити заходи забезпечення позову за заявою учасника справи на будь-якій стадії процесу, а також до пред`явлення позову, вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання рішення суду щодо повернення відповідлачкою позики.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Поруч із цим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як видно з оскаржуваної ухвали про забезпечення позову, суд першої інстанції, окрім заборони вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні записи, що стосуються та виникають на підставі частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТзОВ «Поліський стандарт», також заборонив реалізацію всіх питань, для вирішення яких необхідним є врахування голосу учасника, що припадає на частку статутного капіталу ОСОБА_2 .

На думку апеляційного суду, такі заборони, навіть без відчуження частки ОСОБА_2 , можуть реально вплинути на діяльність ТзОВ «Поліський стандарт», частка у статутному капіталі якого в розмірі 50% належить апелянту - ФІРМІ ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ (ТERRASSED KURBISHANDEL GMBH).

Також не можна погодитись із висновком суду першої інстанції, що у правовідносинах про стягненні боргу за договором позики, саме такі заходи забезпечення позову є найефективніші і забезпечать охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Встановлені в оскаржуваній ухвалі від 6 квітня 2020 року обмеження для забезпечення позову по суті своїй є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачки ОСОБА_2 , а також запобіганням від можливих недобросовісних дій з її боку.

Разом з тим, у своїх заявах та клопотання, направлених до апеляційного суду, ОСОБА_2 вказує, що ухвала про забезпечення позову не підлягає апеляційному перегляду за апеляційною скаргою ФІРМИ ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ (ТERRASSED KURBISHANDEL GMBH), в якій ставиться вимога про скасування ухвали.

Зазаначене дає підстави вважати наявність одинакових намірів у позивача ОСОБА_1 та у відповідачки ОСОБА_2 забезпечити позов саме часткою у статутному капіталі ТзОВ «Поліський стандарт», і при цьому заборонити товариству вирішувати будь-які питання з врахування голосу, що припадає на частку статутного капіталу ОСОБА_2 .

Апеляційний суд бере до уваги також те, що позивчач, орбгрунтовуючи вимоги заяви про забезпечення позову не подав докази про те, що у ОСОБА_2 відсутнє інше майно, яким би можна було забезпечити позов за договром позики, і суд першої інстанції таких обставин не перевіряв.

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення питяння про застосування заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, у зв`язку з цим вона підлягає скасуванню і постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 1. ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ФІРМИ ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ (ТERRASSED KURBISHANDEL GMBH) - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2020 року скасувати.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та визнання договору недійсним - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 липня 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Бондаренко Н. В.

Хилевич С. В.