ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1237/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/1244/20 Категорія: 310020000 Пироженко С. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів : Новікова О.М., Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Пироженка С.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог вказала на те, що 27 червня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Бердичівському міськрайонному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено актовий запис № 307.

В період перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2019 року шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу дочка залишились проживати з нею в орендованій квартирі і знаходиться на повному її утриманні.

Вказує, що відповідач є здоровим та працездатним, є фізичною особою -підприємцем, має постійний дохід та має у володінні квартиру і автомобіль, тому має змогу надавати кошти для забезпечення дочки. При цьому, відповідач ухиляється в добровільному порядку від надання матеріальної допомоги.

За таких підстав позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду із позовом і до повноліття дитини.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 07 лютого 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що для забезпечення достатнього рівня життя неповнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі 3 000 грн. на утримання дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне, ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а у справі постановити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , в розмірі ј доходу, але не менше 50% відсотків від прожиткового мінімум на дитину відповідного віку до досягнення її повноліття.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при постановленні рішення суд першої інстанції взяв лише до уваги аргументи та покази позивача, а на надані ним аргументи не звернув уваги, чим була порушена змагальність сторін.

Також судом не враховано, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, єдиним доходом є заробітна плата, яка становить 5 921 грн. 63 коп., а тому сума аліментів визначена в 3 000 грн. є суттєва.

В рішенні суду не наведено жодної підстави, яка б унеможливлювала б сплату аліментів саме у частці від заробітку ( доходу).

Також не було враховано, що на час розгляду справи у нього відсутнє будь-яке нерухоме майно, яке б належало йому на праві приватної власності.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що сторони з 27 червня 2014 року по 01 жовтня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Відповідно до Угоди про найм (оренду) від 05 травня 2019 року позивач ОСОБА_2 разом із малолітньою дочкою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою № 81 від 21 квітня 2020 року, виданої директором Центру дитячої та юнацької творчості м. Черкаси Забєліним ОСОБА_5 , ОСОБА_1 працює в Центрі дитячої та юнацької творчості м. Черкаси на посаді керівника гуртка з 03 лютого 2020 року по теперішній час.

Перебування відповідача у трудових відносинах з Центром дитячої та юнацької творчості м. Черкаси підтверджується записом в трудовій книжці на арк. 9 із копії трудової книжки, наданої до суду першої інстанції.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19 квітня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 з 05 лютого 2020 року припинив свою діяльність як фізична особа-підприємець, про що внесено запис за номером: 3016912.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Громадська організація «Танцювальний Союз Черкаської області» зареєстрована 10 серпня 2015 року, засновниками якої є ОСОБА_6 і ОСОБА_1 з 10 серпня 2015 року. Крім того, керівником зазначеної організації з 18 липня 2015 року є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Частинами 1-3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізувавши вказані норми закону, можна дійти висновку, що стягнення аліментів у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі вирішується за заявою стягувача аліментів.

За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у встановленому судом розмірі.

Також судом при визначенні суми аліментів було враховано, що на час звернення до суду із вказаним позовом, позивачці не було відомо щодо працевлаштування відповідача, та його доходу, тому аліменти були визначені з урахуванням вимог ст. 184 СК України в твердій грошовій сумі.

При цьому сторони не позбавлені можливості згодом у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на час розгляду справи в суді першої інстанції не мав можливості надати довідку про доходи з причин загальносвітової епідемії коронавірусної хвороби, не варте уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази відмови в наданні довідки про доходи роботодавцем відповідача, а згідно довідки про доходи № 95 від 05 червня 2020 року вбачається, ОСОБА_1 отримував заробітну плату. Крім того із наданої довідки вбачається, що вона видана для оформлення соціальної допомоги, а тому не може бути прийнята судом апеляційної інстанції як належний доказ.

Також суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апелянта про те, що розмір аліментів визначений судом першої інстанції в 3 000 грн. є значним, а на сьогоднішній день він знаходиться в край скрутному матеріальному становищі.

Відповідач є здоровою людиною та має крім заробітної плати інші доходи, враховуючи відомості із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, ОСОБА_1 , згідно з даними Єдиного реєстру є одним із засновників та з 18.07.2015 року - керівником громадської організації «Танцювальний союз Черкаської області».

Також відповідач є викладачем клубу спортивного бального танцю «Стиль».

Будь-які дані про розмір отриманих доходів у цих організаціях в до суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і були предметом розгляду суду, яким дана належна оцінка.

Відповідно до 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування рішення. Районним судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді