справа № 633/370/16-ц
провадження № 2/633/2/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 р. смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області

в складі головуючого судді Смирнова В.А.

за участю секретаря судових засідань Панченко С.В.

представника ОСОБА_1 адвоката Канівець С.І.

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Печеніги заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печенізького районного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року по цивільній справі № 633/370/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Печенізької селищної ради Харківської області, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, -,

ВСТАНОВИВ:

Заочним Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року по цивільній справі № 633/370/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Печенізької селищної ради Харківської області, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою в повному обсязі. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Печенізької селищної ради Харківської області, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю задоволено. Визнано недійсним та скасовано Рішення Виконавчого комітету Печенізької селищної ради народних депутатів від 16 березня 2001 року №46/3 про передачу безкоштовно в приватну власність земельну ділянку ОСОБА_1 під будівництво і обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого селянського господарства. Визнано недійсним Державний акт про право приватної власності на землю серії РІ №712958, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №842 від 25 жовтня 2001 року.

05 серпня 2020 року до Печенізького районного суду Харківської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 633/370/16-ц.

25 серпня 2020 року Печенізьким районним судом Харківської області винесено Ухвалу по справі №633/370/16-ц про прийняття до розгляду заяви про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання до розгляду заяви про перегляд заочного рішення на 10 вересня 2020 року об 11 годині 30 хвилин.

Обґрунтовуючи підстави для перегляду заочного рішення, відповідач вказує, що не з`явився до суду з поважної причини, внаслідок карантину.

ОСОБА_1 просить суд скасувати заочне рішення Печенізького районного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року по цивільній справі № 633/370/16 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

ОСОБА_1 , в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_1 адвокат Канівець Сергій Іванович в судове засідання з`явився, заяву про перегляд заочного рішення підтримав в повному обсязі, просив суд заяву задовольнити.

ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судове засідання з`явилася, проти задоволення заяви заперечувала.

Представник Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст.284ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст.288ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Резолюції №R (84)5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи через забезпечення доступу сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захисту їх від зловживань та затримок, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно.

Отже, інститут заочного провадження спрямований на розвиток ч. 1 ст. 43 ЦПК України про те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами.

За змістом статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

При цьому, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

ч.3 ст. 287 ЦПК України встановлює, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст.224ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст.288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

За змістом вказаних норм, наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення, є обов`язковою.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи.

ОСОБА_1 та його представник-адвокат Канівець Сергій Іванович в неодноразово призначені судові засідання не прибули, причину неявки суду не повідомили.

Судові повістки надсилались ОСОБА_1 та його представнику в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 та його представник причину неявки суду не повідомили, але на адресу суду повернулись конверти з повістками про виклик ОСОБА_1 та його представника в судові засідання, відправлені на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та на адресу місця знаходження представника ОСОБА_1 з поміткою пошти «не має вдома» та « за закінченням терміну зберігання».

Суд вважає, що посилання ОСОБА_1 на те, що він не з`являвся до суду у зв`язку із карантином не є поважною причиною не прибуття до суду.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, з дотриманням завдань, принципів цивільного судочинства та розумності строків для вчинення процесуальної дії, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Отже, за змістовним аналізом норм Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що підставою для відкладення розгляду справи в межах судового розгляду справи є наявність для цього обґрунтованих причин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із урахуванням внесених змін, установлено на усій території України карантин до 31 липня 2020 року.

Відповідно до статті124, пунктів 2,3,4частини 2 статті129Конституції України та Цивільного процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона має рівні права, а суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України.

Враховуючи наведене вище, з метою попередження розповсюдження інфекційних захворювань, у тому числі викликаних коронавірусною інфекцією COVID-19, забезпечення прав учасників справи передбачених Цивільним процесуальним кодексом України, 16 березня 2020 року Печенізьким районним судом Харківської області розміщена на сайті суду інформація, якою роз`яснено громадянам, в тому числі про можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Разом з тим, само по собі посилання на встановлення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, без дійсної наявності перешкод, які виникли, у зв`язку з веденням такого карантину, у реалізації процесуальних прав учасниками процесу, що може вплинути на розгляд справи по суті, не має безумовним наслідком відкладення розгляду справи.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що на своєму засіданні 17 березня 2020 року Рада суддів України рекомендувала судам продовжувати здійснювати правосуддя незважаючи на епідемію коронавірусу й карантин, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін. Згідно Звернення Комітету з питань правової політики до громадян України щодо функціонування органів правосуддя на період карантину від 20 березня 2020 року Комітет Верховної Ради України з питань правової політики зазначив, що запропоновані Радою суддів України рекомендації не мають на меті обмеження громадян доступу до правосуддя, а покликані забезпечити епідеміологічну безпеку в судах.

Запровадженні карантинні заходи, на які посилається заявник, не передбачають обмеження гарантованої статтею 33 Конституції України свободи пересування, зокрема - в смт. Печеніги Харківської області (місцезнаходження Відповідача та Печенізького районного суду Харківської області), зважаючи на що не вбачається будь-якого обґрунтування існування об`єктивних перешкод в участі у судовому засіданні, явку в яке не було визнано обов`язковою.

Більш того, незявлення до суду та не подання ніяких повідомлень про причини неявки зумовлює висновок про безпідставність використання ситуації довкола запроваджених карантинних заходів, як приводу для затягування розгляду справи.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що неявка в судове засідання 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 та його представника не була поважною.

Справа розглянута на підставі наявних доказів, які досліджені у повному обсязі.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печенізького районного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року по цивільній справі № 633/370/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Печенізької селищної ради Харківської області, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю - залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10 вересня 2020 року.

Суддя : В.А. Смирнов