ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 січня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/1419/19

Головуючий у першій інстанції - Карпинська Н. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/153/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Іванової Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

секретар: Позняк О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Тупичівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області,

третя особа - Городнянська районна державна нотаріальна контора,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Карпинської Н.М. від 24 жовтня 2019 року (повний текст рішення складений 24 жовтня 2019 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права на спадщину - житловий будинок,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та Куликівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права на спадщину - житловий будинок, в якому, уточнивши позовні вимоги заявою від 09.08.2019, остаточно просив: визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його матері ОСОБА_2 ; визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті його матері ОСОБА_2 .

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2019 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені ним до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його матері ОСОБА_2 ; та заявлені ним до Куликівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті його матері ОСОБА_2 . У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Куликівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області відмовлено у зв`язку з відсутністю правоздатності цього відповідача.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовувалися тим, що він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері - ОСОБА_2 . Вважав, що до складу спадщини входить будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , з яким його матір вела спільний побут. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність правовстановлюючого документу, необхідного для вчинення нотаріальної дії. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку для позивача є винятковим способом захисту, оскільки існують перешкоди в оформленні права на спадщину.

Оскаржуваним рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2019 року та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що суд першої інстанції ухвалив рішення: при не повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи; за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; за невідповідності висновків суду обставинам справи, оскільки суд не надав йому можливості бути присутнім у судовому засіданні та обґрунтувати позовні вимоги; з порушенням або неправильним застосуванням норм матеріального або процесуального права.

ОСОБА_1 зазначає, що до позовної заяви ним було долучено всі необхідні докази, у тому числі і довідка, в якій зазначено, що на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Володіння та користування будинком, який належав ОСОБА_3 , та прилеглої до нього земельної ділянки у розмірі 0,35 га, які протягом 20 років обробляли його померла мати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , може підтвердити кожен житель села Тупичів. Відповідач не заперечує проти задоволення позову, крім того, наявна довідка про те, що відповідно до записів у погосподарській книзі з 2006 по 2008 роки, на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , значиться будинок та земельна ділянка, власником яких до дня смерті був ОСОБА_3

Також ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, оскільки його не було повідомлено щодо прибуття в судове засідання 24 жовтня 2019 року, чим порушено його права щодо доведення обставин справи.

Відповідач - Тупичівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області та третя особа - Городнянська районна державна нотаріальна контора передбаченим ст. 360 ЦПК України правом подачі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалися.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі вставлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконкомом Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області складено актовий запис за №06 від 21.01.2010, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 127/2010 (а.с.64-100).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

ОСОБА_2 прийняла за життя спадщину ОСОБА_3 , оскільки проживала з ним постійно на час відкриття спадщини, що підтверджується, серед іншого, й рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.02.2009 (а.с.22).

З довідки Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області №624 від 03.10.2019, підписаної в.о. сільського голови Г. Феськовець, вбачається, що домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , обліковується як закинутий об`єкт, власник не визначений (а.с.60).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що за життя його мати ОСОБА_2 прийняла у спадщину спірний будинок; так само не доведено позивачем і той факт, що цей будинок по господарським книгам обліковувався за ОСОБА_3 або ним будувався на відведеній йому земельній ділянці та увійшов у спадщину ОСОБА_2 , а тому суд не знайшов законних підстав для задоволення позову.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду зважаючи на таке.

Згідно приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює докази належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 в якості доказу того, що спірний будинок за життя належав ОСОБА_3 , посилався на довідку виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області вих.32 від 22.01.2009, в якій зазначено, що на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім нього в будинку ніхто не був зареєстрований. Довідка видана згідно запису в по господарській книзі за 2008 рік, особовий рахунок № НОМЕР_4 (а.с.25).

Проте, факт реєстрації ОСОБА_3 на момент смерті в спірному житлі не є доказом права власності на цей будинок.

Крім того, з наявної в матеріалах справи довідки № 624 від 03.10.2019 року, за підписом в.о. сільського голови Г.Феськовець вбачається, що домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 обліковується як закинутий об`єкт, власник не визначений (а.с.60).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №57998996, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відсутня (а.с.61-62).

Також суду не надано доказів того, що будинок АДРЕСА_1 ) будувався ОСОБА_3 за рахунок його коштів на відведеній йому для цього земельній ділянці.

Оскільки належних та достовірних доказів того, що спірний будинок належав до спадкового майна ОСОБА_3 , спадкоємцем якого була мати позивача ОСОБА_2 , під час розгляду справи не здобуто, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Доводи апеляційної скарги правильність такого висновку суду також не спростовують.

Щодо посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки його не було повідомлено щодо прибуття в судове засідання 24 жовтня 2019 року, чим порушено його права щодо доведення обставин справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 як в позовній заяві так і в уточненій позовній заяві просив розглядати справу без його участі (а.с.2-3,34). Про дату проведення попереднього судового засідання 17.09.2019 і про дату розгляду справи по суті 24.10.2019 позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 51а, 59а), але в судові засідання не з`явився. За таких обставин відсутні підстави стверджувати про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо повідомлення позивача про час і місце розгляду справи.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2019 року - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 27 січня 2020 року.

Головуючий: Судді: