Провадження №2-з/521/217/20
УХВАЛА

Іменем України

02 вересня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Леонова О.С.

при секретарі Шабалдак О.А.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу товару та стягнення суми основного боргу та пені та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду звернувся адвокат Возіян А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ОД №613929 від 26.08.2020 року з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу товару та стягнення суми основного боргу та пені та моральної шкоди, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належать ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , а саме:- 1/2 частки квартири площею 50, 3 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний № 101.

Заяву обґрунтовано наступними фактичними обставинами

Звернення із вказаною заявою обґрунтовано тим, що предметом розгляду зазначеного спору є стягнення грошових коштів у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу товару.

17 серпня 2020 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , з 03 серпня 2020 року, як підприємець, є ліквідованим, у зв`язку з чим, у фінансових установах закриті всі рахунки на ім`я ФОП ОСОБА_3

Натомість, за інформацією з офіційного сайту салону «АртКераміка» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_1 та при розмові з його співробітниками позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 продовжує здійснювати підприємницьку діяльність з продажу керамічної плитки.

Вважаємо, що вказані умисні дії відповідача, які пов`язані з ліквідацією ФОП, свідчать про його наміри приховати або відчужити належне йому майно, а також грошові кошти, з метою уникнення відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за укладеним правочином, що у разі невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, варто зазначити, що відповідач ще з 2019 року не виходить на зв`язок і переховується від позивача: номери телефонів, вказані на сайті салону «АртКераміка», більше не обслуговуються, а офіс салону по вул. В. Арнаутська надається в оренду іншим особам, при цьому на сайті салону не вказана його нова адреса, наведене також свідчить про недобросовісну поведінку відповідача та намагання уникнути відповідальності за неналежне виконання зобов`язань.

Таким чином, відповідач не бажає вирішувати питання мирним шляхом, будь-яких контактів для ведення переговорів уникає та впроваджує будь-які дії, що направлені на приховання свого майна та грошових коштів.

Дані обставини обумовлюють необхідність прийняття заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Так, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2020 р. ОСОБА_2 . ІПН НОМЕР_1 , належить 1/2 частка квартири площею 50, 3 кв. м з реєстр. № 101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до аналізу ринкової вартості аналогічних квартир в АДРЕСА_2 , середня вартість 1/2 частки такої квартири складає близько 300 000 гривень (скріншот з сайту olx.ua додається, режим доступу: https://www.olx.ua/nedvizhimost/kvartiry- komnatv/prodazha- kvartir- komnat/odessa/q- %D0%BF% D1%80%D0%BE%D1%81%D0%BF%D0%B5%D0%BA%D1%82- %D1%88%D0%B5%D0%B2%D1%87%D0 %B5%D0%BD%D0%BA%D0%BE/?search%5Border%5D=filter float price%3Aasc: скріншот з сайту dom.ria.com додається, режим доступу: https://dom.ria.com/ru/realtv-perevireno-prodaia-kvartira-odessa-primorskiy-17557934.html).

Таким чином, заявник вважає, що оскільки інше майно у відповідача відсутнє, у даному випадку накладення арешту на 1/2 частку вищевказаної квартири, яка належить відповідачу, дозволить належним чином захистити права позивача, у разі ухвалення рішення на її користь.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 31.08.2020 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 01.09.2020 року

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі підписується заявником та повинна містити: 1) найменування суду до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб ) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження ( для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних) осіб, поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичний осіб) за його наявністю або номер і серію паспорту для фізичних осіб громадян України, номер засобів зв`язку та адресу електронної пошти за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості необхідні для забезпечення позову. 2. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування ( для юридичних осіб) або ім`я ( прізвище, ім`я та по-батькові) ( для фізичних осіб) інших осіб які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження ( для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних) осіб, поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків ( для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Таких даних про сторони позивач не вказав.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тому, не може бути задоволено заяву про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову, заява про забезпечення позову, відповідно до ст. 153 ЦПК України, розглядається судомне пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З змісту процесуального законодавства України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заявник не надав до суду жодного доказу, який б свідчив про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З матеріалів справи, вбачається, що вимоги позивача в частині забезпечення позову ґрунтуються лише на особистому переконані.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд не може накласти арешт на майно без вирішення питання щодо зустрічного забезпечення, оскільки заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично це є збереженням існуючого стану status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суду.

Заява позивача, відповідно до вимог статті 151 ЦПК України, має містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заявником не внесено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, наприклад, не вказано про можливість внесення конкретної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Додатково суд зазначає, що у заяві про забезпечення позову має міститися саме пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення, а не обґрунтування доцільності чи не доцільності застосування зустрічного забезпечення. Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), отже з наведеної норми випливає, що суд на свій розсуд в кожній окремій справі вирішує питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення, за виключенням випадків коли законом встановлено обов`язок суду про застосування зустрічного забезпечення.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам

Верховний суд у постанові від 25.09.2019 року справа №320/3560/18 зазначив наступне: вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Зважаючи на усе наведене, передбачені ЦПК України підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні, заява подана з порушеннями статті 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу товару та стягнення суми основного боргу та пені та моральної шкоди, - повернути заявникові.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання (підпункти 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Леонов

02.09.20