Номер провадження: 22-ц/813/7247/20
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Фомічова Ігоря Олеговича на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовна заява мотивована тим, що 07 березня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, який рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13.12.2018 року було розірвано. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , 2009 року народження, та ОСОБА_5 , 2014 року народження. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем та перебувають на повному її матеріальному забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, що стало підставою звернення з цим позовом до суду.

З урахуванням наведеного, позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2118 гривень, щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач позов визнав частково та зазначив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дітей, проте в меншому розмірі ніж заявлено позивачем. Просив стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Вподальшому, представник позивача погодився з відзивом відповідача та змінив позовні вимоги в частині способу стягнення аліментів з твердої суми на 1/3 частку від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, подавши ІНФОРМАЦІЯ_1 та 10 лютого 2020 року відповідні заяви (а.с.43-44).

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини із всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 23.09.2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини із всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 23.09.2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року відмовлено.

Не погоджуючись із заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року, представник ОСОБА_1 адвокат Фомічов Ігор Олегович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти на утримання дітей у єдиній частці від заробітку (доходу) відповідача до досягнення найстаршою дитиною повноліття, у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, проте не погоджується зі способом присудження з відповідача аліментів, шляхом стягнення з нього по 1/3 частині на кожну дитину.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2009 року Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 174, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Під час зареєстрованого шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.06-07), які відповідно довідок про реєстрацію місця проживання проживають разом з матір`ю, позивачем по справі, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується відповідачем.

Відповідач по справі, ОСОБА_1 , 1982 року народження, відповідно довідки адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 19.11.2019 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 20).

Відповідно довідок від 05.11.2019 року та 06.11.2019 року, відповідач працює музичним керівником в Одеському дошкільному навчальному закладі «Ясла-садок» № 274 комбінованого типу Одеської міської ради Одеської області з 03 листопада 2008 року по теперішній час та отримує середню заробітню плату у розмірі 7 838,90 гривень (а.с.25-26).

Відповідно матеріалів справи, у відповідача інших дітей чи батьків на утриманні не має.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач позов про стягнення аліментів визнав частково та просив стягнути з нього аліменти на користь позивача в частині від його заробітку (доходу), а саме 1/3 частину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.22-23).

Позивач погодилася з відповідачем та змінила свої вимоги в частині способу стягнення з відповідача аліментів з твердої грошової суми на 1/3 частку від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, подавши відповідну заяву (а.с.43-44).

Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2020 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року становить - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень;

За положеннями ч.1-3 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

За положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до положень ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

В даному випадку, позивач заявила вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до положення ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Тобто, стягуючи аліменти на утримання дітей у частці від заробітку (доходу) відповідача, суд повинен був визначити єдину частку на двух дітей. Проте, суд першої інстанції на це уваги не звернув та помилково стягнув з відповідача аліменти по 1/3 частині на кожну дитину.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення першої інстанції зміні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Фомічова Ігоря Олеговича - задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_1 , до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст судового рішення складено: 07.09.2020 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова