КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року місто Київ.

Справа 369/14670/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4161/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільнихсправ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В., Миронюк І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2019 року (у складі судді Пінкевич Н.С.)

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору, відшкодування збитків, пені та сум, передбачених ст. 625 ЦК України ,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 30 січня 2018 року між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 укладено угоду № 02-2018, відовідно до умов якої відповідач зобов`язався виконати роботи по виготовленню, доставці і монтажу сходів в будинку позивача.

Вартість виробів, з урахування матеріалів, робіт по виготовленню, доставці і монтажу складає 5 300, 00доларів США, що є еквівалентом 153 170, 00грн.

Строк здачі готового виробу - 21.03.2018 року. На виконання умов угоди позивачем було сплачено, а відповідачем було отримано попередню оплату в розмірі 4220, 00 доларів США, що є еквівалентом 121 958, 00 грн., що підтверджується розпискою на другому аркуші угоди.

Разом з тим відповідач умови угоди не виконав. 22.08.2018 року з метою досудового врегулювання спору направлено на адресу відповідача вимогу про повернення суми в розмірі 121 958, 00 грн.

На підставі викладеного позивач просить розірвати угоду № 02-2018 від 31 січня 2018 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по виконанню робіт по виготовленню, доставці і монтажу сходів. Стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 158 190, 96 грн., що складається з : 121 958, 00 грн. - сума основного боргу; 29 268, 00 грн. - пені; 4 549, 19 грн. - інфлянційні втрати та 2415, 77 грн. - 3 % річних.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено.

Розірвано угоду № 02-2018 від 31 січня 2018 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по виконанню робіт по виготовленню, доставці і монтажу сходів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені кошти за угодою № 02-2018 від 31 січня 2018 року в розмірі - 158 190, 96 грн. (сто п`ятдесят вісім тисяч сто дев`яносто гривень 96 копійок), що складається з: 121 958, 00 грн. - сума основного боргу; 29 268, 00 грн. - пені; 4 549, 19 грн. - інфляційні втрати та 2 415, 77 грн. - 3 % річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати 2 286, 72 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят шість гривень 72 копійки) судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15 000, 00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень) 00 коп. витрат на правову допомогу.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 24 травня 2019 року залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що він не був повідомлений належним чином про розгляд вказаної справи у суді першої інстанції, в зв`язку з чим був позбавлений права на подання клопотань, пояснень, відзиву на позовну заяву та права на захист.

Звертає увагу суду на те, що 31.01.2018 року між сторонами не укладалась жодна угода. Щодо угоди від 30.01.2018, то вказана вимога щодо розірвання Угоди не підлягає задоволенню з огляду на те, що згідно п. 11 Угоди «дана угода дійсна на весь період до повного розрахунку по виконаних роботах».

Також скарга містить доводи про те, що він виконав умови договору в повному обсязі та належним чином, а позивач відмовилась вносити повну оплату, а тому позов не підлягає до задоволення.

Вказує, що судом першої інстанції в порушення ст. 253 ЦК стягнуто пеню, інфляційні втрати та 3% річних, період яких розрахований з порушенням вимог чинного законодавства.

Зазначає, що судом першої інстанції стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, які фактично не були надані .

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Токовенко О.В. просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.05.2019 відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач доводи поданої апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача заперечував проти задоволення скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважав встановленими такі обставини.

30 січня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було підписано угоду № 02-2018 про виконання робіт по виготовленню, доставці і монтажу сходів на металевому каркасі в будинку замовника.

Пунктами 2 та 3 Угоди встановлено, що вартість виробів, з урахуванням матеріалів, робіт по виготовленню, доставці і монтажу складає 5 300, 00 доларів США, що є еквівалентом 153 170, 00 грн. Строк здачі готового виробу - 21.03.2018 року.

Відповідно до п. 5 Угоди, сторони домовились, що оплата робіт буде виконано наступним чином: - попередня оплата в розмірі 4 240, 00 доларів США, що є еквівалентом 122 540 грн., кінцевий розрахунок за виконану роботу 1 060, 00 доларів США, що є еквівалентом 30 630 гривень.

06 серпня 2018 року позивачем направлено відповідачу вимогу про повернення авансу, проте вказана вимога залишена без уваги, грошові кошти не повернуто.

Станом на день звернення до суду, відповідач умови договору не виконав, грошові кошти сплачені позивачем не повернув.

Оскільки станом на час вирішення справи в районному суді, робота відповідачем виконана не була, суд вважав обґрунтованими вимоги про розірвання договору та повернення позивачу суми авансу.

Відповідно до п. 7 Угоди передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання робіт і монтажу виробів з вини виконавця, останній сплачує замовнику неустойку в розмірі 0, 1% від суми угоди, за кожен день прострочки.

Враховуючи, вищенаведене, суд вважав, що пеня за прострочення виконання умов договору підлягає до стягненню з відповідача, у розмірі заявленому позивачем, а саме в сумі 29 268, 00 грн. При цьому суд врахував строки невиконання відповідачем умов договору.

Також суд вважав доведеними вимоги про стягнення з відповідача сум, передбачених ст. 625 ЦК України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, а також докази надані апеляційному суду, допитавши свідків, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам закону.

Доводи відповідача про те, що він виконав умови договору, а позивач безпідставно вимагає повернення коштів, колегія суддів не приймає, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду відповідач визнав, що він не виконав умови договору в строки, що були передбачені. Також відповідач визнав, що його працівниками частково були демонтовані стійки сходів та частково перила, з метою подальшого усунення недоліків роботи, щодо їх установки.

Частковий демонтаж змонтованих сходів, підтвердили також, допитані, за клопотанням відповідача, свідки ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач також визнав, що він до розгляду справи в районному суді, так і не виправив недоліки, наявність яких визнав своїми діями, здійснивши частковий демонтаж, виконаної за договором роботи.

При цьому відповідач посилався на те, що позивач не здійснила повної оплати за договором.

Стаття 854. ЦК України передбачено:

1. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

2. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ч.2 ст. 873 ЦК України, робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Враховуючи зазначені норми , а також те що відповідач не усунув недоліків виконаної ним роботи, які він визнав, здійснивши частковий демонтаж сходів, останній в порушення вимог закону, вимагав від позивача проведення повної оплати до завершення роботи.

Згідно статті 849 ЦК України

1. Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

2. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

3. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

4. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

З огляду на те, що умови договору не були виконані відповідачем, в передбачений договором строк, а також враховуючи, що роботи відповідачем так і не були закінчені і останній вимагав проведення повної оплати до завершення робіт , позивач у відповідності до ст. 849 ЦК України має право на розірвання договору та відшкодування, понесених нею збитків.

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що позивач, через неправомірну поведінку відповідача, змушена була повторно замовити аналогічні роботи, які не виконав належним чином відповідач, у іншого підприємця ОСОБА_4 , який був допитаний в судовому засіданні апеляційного суду в якості свідка та показав, що ним на замовлення позивача виготовлялись сходи в будинок позивача. Коли його працівники виконували роботи, то в будинку був змонтований лише металевий каркас, а всі інші роботи, щодо виготовлення з дерева елементів сходів виконувались за укладеним з ним договором.

До апеляційного суду відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження розміру збитків, які ним були понесені, внаслідок часткового виконання робіт, до відмови позивача від договору. Не надано жодних розрахунків, щодо вартості матеріалів та робіт.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу, всі отримані ним кошти, а висновок суду про стягнення таких коштів відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Стосовно доводів скарги, щодо невірного визначення розміру пені та сум передбачених ст. 625 ЦК України, то вони також є безпідставні, оскільки за обставинами справи відповідач не довів, що порушення строків виконання договору мало місце з вини позивача.

Навпаки , долучена на стадії апеляційного розгляду переписка сторін в СМС повідомленнях, свідчить про те, що відповідач порушував строки договору через переїзд підприємства до іншого офісу.

Суд вірно врахував, що позивач направив відповідачу вимогу про повернення коштів, разом з тим до вирішення даної справи в районному суді та в апеляційному суді кошти відповідач не повернув, хоча зобов`язаний це був зробити на вимогу споживача, який скористався своїм правом на відмову від договору, яка мала місце через винну поведінку відповідача. З огляду на це покладення на відповідача відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України є законним . Розрахунки позивача зроблені у відповідності до вимог закону, а відповідач не навів жодних конкретних доводів щодо їх неправильності та не зробив своїх розрахунків.

Доводи відповідача про те, що у позивача залишились його матеріали, оскільки він демонтував та забрав лише 4 стійки та двоє перил на законність рішення в даній справі не впливають, а відповідач має право звернутись до суду з вимогами про відшкодування завданих йому збитків та повернення матеріалів за розірваним договором, якщо доведе, що він поніс такі збитки, а позивач не повернув йому всі вироби та матеріали.

Посилання на порушення норм процесу, щодо повідомлення особи про розгляд справи в суді є безпідставні, оскільки відповідач повідомлявся про розгляд справи поштою за відомою суду та позивачу адресою. Проте відповідач відмовлявся отримувати судові повістки, які повертались за закінченням терміну зберігання. Після чого суд здійснював повідомлення позивача через оголошення на сайті суду, що передбачено ЦПК України.

Доводи скарги , щодо порушення прав відповідача на можливість подавати суду свої доводи та докази частково знайшли своє підтвердження, проте, колегія суддів не вбачає підстав скасовувати правильне по суті рішення, з огляду на те, що під час апеляційного розгляду відповідачу була надана можливість надати пояснення, нові докази, проте вони висновків суду не спростували.

Доводи скарги, щодо того, що суд стягнув витрати на правову допомогу яка не надавалась є безпідставні та спростовуються матеріалами справи з яких вбачається, що позивачу надавалась правова допомога у виді консультацій , складання процесуальних документів, підготовки та подачі до суду позову та інших заяв, що здійснювалось представником позивача. Відповідач не довів, що витрати на правову допомогу є неспівмірними з ціною та складністю позову, який розглянуто судом.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат здійснених судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2019 року залишити без змін..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2020 року.

Головуючий

Судді