Справа № 135/1057/20
Провадження № 2-з/135/9/20
У Х В А Л А

іменем України

08.09.2020 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

01.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Ладижинського міського судуВінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Разом із позовною завою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.

В порядку забезпечення позову заявник просить накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_3 , яким остання володіє на праві спільної часткової власності, а саме: накласти арешт на Ѕ частину житлового будинку під АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:08), яка зареєстрована за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ).

Накласти арешт на Ѕ частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0287, площею 0,1500 га під АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:08), яка зареєстрована за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ).

Ознайомившись з даною заявою та матеріалами справи, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно.

Згідно з ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про відповідача, а також відповідність забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, яке допускається упродовж всього терміну розгляду справи, є обґрунтована наявність такої необхідності.

Суд, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником та не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, під час вирішення клопотань про забезпечення позову суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

ОСОБА_1 у своїй заяві зазначив, що зі змісту договору позики (п. 3.1) вбачається, що з метою забезпечення належного виконання своїх зобов`язань по поверненню суми позики в зазначений у пункті 2 даного договору строк, Позичальник надає в заставу наступне майно:автомобіль TOYOTA Camry, державний номер НОМЕР_2 , винкод НОМЕР_3 , 2013 року випуску.

Заставне майно, що служить забезпеченням належного виконання позичальником своїх зобов`язань залишається в позичальника. Сторони домовилися, що позичальник не вправі розпоряджатися майном, що служить забезпеченням без згоди позикодавця (п.п. 3.2, 3.3 Договору позики).

Заявнику стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 в порушення умов договору позики відчужив зазначений автомобіль.

Вважає, що таке відчуження відбулося задля уникнення відповідальності та можливого примусового звернення стягнення на цей автомобіль.

Однак, суд звертає увагу на те, що доказів відчуження автомобіля TOYOTA Camry, державний номер НОМЕР_2 , винкод НОМЕР_3 , 2013 року випуску заявником ОСОБА_1 суду не надано.

Також у заяві про забезпечення позову не надано суду доказів про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 має намір продажу, дарування або відчуження в інший спосіб належної їй на праві спільної часткової власностіземельноїділянки, житлового будинку.

Не надано заявником суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що майновий стан відповідачів або їх дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів за договором позики.

Оцінивши обґрунтованість доводів ОСОБА_1 щодо необхідності забезпечення позову, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки потенційна можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149,150,151,152,153,259,260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Ладижинський міський суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 08.09.2020.

Суддя