Провадження № 2/760/6144/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши позовну заяву Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про вселення, зобов`язання не чинити перешкоди у користування майном,-

ВСТАНОВИВ:

23.06.2020 на адресу Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про вселення, зобов`язання не чинити перешкоди у користування майном.

Згідно поданого позову позивач просить:

-вселити ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована;

-зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помешканням за адресою реєстрації

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 24.06.2020. та передано в провадження головуючій судді Усатовій Ірині Анатоліївні.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, суддя, вивчивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшла до наступних висновків.

За статтею 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати відповідачів не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя зауважує, що вказана квартира розташована в межах Деснянського району міста Києва та не відноситься до територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду міста Києва.

Крім того, як вбачається з відомостей Реєстру територіальної громади м. Києва неповнолітня ОСОБА_1 та відповідачі по даній справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 .

Отже, як за правилами загальної підсудності, передбаченими ст. 27 ЦПК України, так і за правилами виключної підсудності, передбаченими ст. 30 ЦПК України, розгляд даного позову територіально підсудний Деснянському районному суду міста Києва.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства можна зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги предмет спору та відомості про місце розташування нерухомого майна, суд приходить до висновку про передачу даного позову до Деснянського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 27, 30, 31, 260, 353, 354 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про вселення, зобов`язання не чинити перешкоди у користування майном - передати за підсудністю на розгляд до Деснянського районного суду міста Києва (02225, м. Київ, пр-т. Маяковського, 5-в).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: