ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7245/20 Справа № 192/34/19 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів: Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні цивільну справу

за апеляційною скаргою представника відповідача Приватного підприємства "МАГ" - Мулько Анатолія Володимировича

на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку та залишення відзиву без розгляду

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «МАГ» про розірвання договору оренди землі та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року відмовлено представнику відповідача ПП "МАГ" - Мулько А. В. у поновленні пропущеного процесуального строку для подання відзиву та залишено відзив без розгляду.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПП "МАГ" - Мулько А. В.,просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с.129-134).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно відмовив представнику відповідача у поновленні пропущеного процесуального строку для подання відзиву та залишив відзив без розгляду, поданий ним у передбачений законом строк, та продовжений у зв`язку із карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Позивач правом передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи представнику відповідача ПП "МАГ" - Мулько А. В. у поновленні пропущеного процесуального строку для подання відзиву та залишаючи відзив без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що діючий ЦПК України не передбачає поновлення строку встановленого судом.

З висновком суду не можна погодитися, з огляду на наступне.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст.129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

За правилами статті 187 ЦПК України, в редакції 2017 року, суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви, про що постановляє ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, в якій, на ряду з іншим, зазначає строк для подання відповідачем відзиву на позов (частина 1, пункт 8 частини 2).

Відповідно до частин 7 і 8 статті 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого Законом або судом.

Документи подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Пропуск строку встановленого Законом або судом, учасником справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

У справі «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Реалізація основоположного принципу здійснення правосуддя як верховенства права безпосередньо залежить від права на доступ до суду, яке має застосовуватися на практиці та бути ефективним. Для того, щоб право на доступ було ефективним, повинна бути реальна можливість оскаржити дію, що порушує право.

Судом встановлено, що 08 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «МАГ» про розірвання договору оренди землі та стягнення коштів.

Ухвалою судді від 20 січня 2020 року відкрито провадження у справі та встановлено строк для подання відзиву відповідачем - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 38).

Копію ухвали судді про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 10 березня 2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 50), тобто останнім днем подання відзиву відповідачем було 25 березня 2020 року.

01 квітня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, поданий з пропуском встановленого судом строку.

Даний відзив ухвалою суду від 01 квітня 2020 року залишено без розгляду, з тих підстав, що причини з яких подано відзив з пропуском строку, є неповажними.

03 квітня 2020 року на адресу суду повторно надійшов відзив на позов від представника відповідача ПП «МАГ» - адвоката Мулька А.В., разом з клопотанням про поновлення встановленого судом процесуального строку для подачі відзиву, з посиланням на поважність причин його пропущення, а саме на ту обставину, що 10 березня 2020 року відповідачем ПП МАГ отримана копія ухвали про відкриття провадження у справі із додатками та передана адвокату Мулько А.В., проте, останній знаходився на лікуванні з 23 березня 2020 року по 31 березня 2020 року, тому не міг своєчасно подати відзив.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ XII "Прикінцеві положення" ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року №211 установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Станом на дату подачі відзиву на позов строк дії карантину не закінчено.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та приймає їх до уваги, оскільки обставини, які безпосередньо унеможливлювали представника відповідача вчинити певну процесуальну дію у визначений законом строк, можуть бути визнанні поважними.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Приватного підприємства "МАГ" - Мулько Анатолія Володимировича - задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Л.О. Каратаєва

М.М. Пищида