Провадження 2/512/239/20
"10" серпня 2020 р. смт. Саврань
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

До Савранського районного суду Одеської області звернувся Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що начальник Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут наказом від 12.04.2016 № 21 (по особовому складу) ОСОБА_1 відраховано з інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання.

Суддя, розглянувши позовну заяву, приходить до висновку, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України закріплено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до частини 2 статті 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

У частині 1 статті 20 КАС України зазначено вичерпний перелік адміністративних справ, що підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам і вирішення спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби не входить до визначеного переліку.

Загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закріплено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Отже, одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

За змістом статті 25 Закону «Про Військовий обов`язок та військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

За таких обставин спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі № 1.380.2019.001198, № судового рішення в ЄДРСРУ 85075728 та у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2020 року у справі № 235/5858/18, № судового рішення в ЄДРСРУ 88641598.

За таких обставин, враховуючи, що спір по даній справі є публічно-правовим та він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватися за правилами КАС України, суд на підставі пункту 1частини 1 статті 186 ЦПК України своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження по справі.

Керуючись статтею 186, 258 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по справі за позовною заявою Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відмовити.

Роз`яснити Військовому інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут право на звернення з відповідними вимогами в порядку адміністративного судочинства до адміністративного суду згідно із встановленими КАС України правилами предметної та територіальної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 15 днів з дня його проголошення.

Суддя Савранського районного

суду Одеської області О.Ю. Брюховецький