Справа № 635/1022/20
Провадження № 2/635/1445/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та матері дитини до досягнення трирічного віку,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2020 року позивач подала до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що проживала з відповідачем однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу із серпня 2017 року, проте сімейні відносини не склалися та припинилися одразу після народження сина. Відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований та отримує регулярний і стабільний заробіток, інші утриманці відсутні. Позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та не має можливості працювати; усі заощадження витратила на придбання необхідного для дитини, також має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу ОСОБА_6 , 2011 року народження. Позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому потребує утримання від відповідача до досягнення їх спільною дитиною ОСОБА_5 трирічного віку. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2020 року відкрито провадження по справі.

26 травня 2020 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому проти задоволення вимог позивача заперечує, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, вважає їх такими, що не відповідають дійсності, виходячи з наступного. Так, з серпня 2017 року відповідач проживав спільно із позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу у домоволодінні його батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони мали спільний бюджет і побут, вели спільне господарство та допомагали один одному. У період спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, у подальшому позивач почала систематично покидати дім без повідомлення будь-яких причин та залишати сина на його утримання. 23 січня 2020 року ОСОБА_1 зібрала свої речі та разом із сином виїхала у невідомому напряму, у подальшому відповідачу стало відомо, що остання переїхала до своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 . З того часу позивач почала чинити різні перешкоди у спілкуванні відповідача із сином, а згодом взагалі заборонила ОСОБА_2 приймати участь у вихованні дитини, внаслідок чого відповідач був змушений звернутися до Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області і за його заявою Розпорядженням голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 31 від 20 лютого 2020 року зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати відповідачу спілкуватися із сином та брати участь у його виховані, визначено дні зустрічі для спілкування ОСОБА_2 із малолітнім сином, але позивач вказане розпорядження не виконує, а саме у визначені розпорядженням дні: 10 травня 2020 року та 17 травня 2020 року із незрозумілих причин чинила перешкоди та відмовила відповідачу у спілкуванні із сином. Відповідач постійно піклується про сина і позивача та передає кошти на їх утримання. Зокрема, після того як позивач 23 січня 2020 року виїхала до своєї матері відповідач перераховує грошові кошти на її картковий рахунок, який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та переказує кошти через АТ «Укрпошта», загальна сума перерахованих коштів позивачу за період окремого проживання складає 4330,00 гривень. При цьому відповідач постійно привозить позивачу та малолітньому синові продукти харчування і одяг. На даний час відповідач працює водієм електровізка у ТОВ «ТК» Мега-трейд» та отримує доходи, які перевищують заявлені у позові вимоги. За вказаних обставин, відсутні будь-які порушення прав, свобод та законних інтересів позивача, а отже її вимоги не відповідають дійсності.

12 червня 2020 року представник відповідача ОСОБА_3 , який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, подав суду заяву про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів.

14 липня 2020 року представник відповідача ОСОБА_3 подав суду заяву про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, крім того пояснила, що підставою звернення до суду стала відмова відповідача надати кошти на утримання сина після припинення 23 січня 2020 року їх спільного проживання. 20 лютого 2020 року було засідання Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, де вирішувалось питання участі відповідача у вихованні сина і вона повідомила відповідачу, що звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів і після цього відповідач став перераховувати кошти на утримання сина і з лютого по червень 2020 року вона отримала грошову суму у розмірі 7300 гривень. Також зазначила, що відповідач має борги по сплаті кредитів, безгрошів`я стало причиною припинення сімейних стосунків з відповідачем тому вона бажає у судовому порядку визначити розмір аліментів на утримання дитини і її як матері дитини до досягнення сином трирічного віку щоб розмір аліментів не залежав від волі відповідача.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача заперечував, просив у їх задоволенні відмовити з підстав викладених відзиві, крім того вказав, що регулярно сплачує кошти на утримання сина починаючи з 22 лютого 2020 року і всього за період з лютого по червень 2020 року сплатив грошову суму у розмірі 7300 гривень. Також вказав, що позивач проживає родиною з іншим чоловіком, тому підстав для надання коштів на утримання позивача він не вбачає. Зазначив, що його заробітна плата за один місць складає 4200,00 гривень.

Представник відповідача - ОСОБА_3 , який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, у судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя.

Суд, заслухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про його народження серії НОМЕР_1 , що видано 15 квітня 2019 року виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 04 від 15 квітня 2019 року.

За даними довідки № 107, наданої 10 лютого 2020 року виконавчим комітетом Бірківської селищної ради Нововодолазького району Харківської області, ОСОБА_1 , 1991 року народження зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та разом з нею проживають діти: ОСОБА_6 , 2011 року народження, ОСОБА_4 , 2019 року народження.

Також суду надано: копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що видано 17 серпня 2011 року, де вказано, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія довідки про реєстрацію місця проживання особи № 69, що видана 29 квітня 2020 року виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, де вказано, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 31 від 20 лютого 2020 року «Про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 та порядку побачення з ним»; інформація про рух коштів за рахунками ОСОБА_2 , сформована станом на 28 квітня 2020 року; копії квитанцій про переведення коштів; відповідь начальника Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП у Харківській області від 19 травня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний утримувати дитину, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття ОСОБА_5 , при цьому, суд враховує, що батьки проживають окремо, дитина проживає з матір`ю, яка несе основний тягар щодо забезпечення утримання малолітнього сина, а до посилань відповідача на безпідставність вимог та заперечень на позов, суд ставиться критично і не приймає їх до уваги оскільки відповідачем не спростовано тієї обставини, що аліменти він почав сплачувати з кінця лютого 2020 року, після отримання від позивача повідомлення про звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином трирічного віку суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Статтями 77; 79; 80 Сімейного Кодексу України визначено, що способом надання утримання одному з подружжя другим у грошовій формі є аліменти, які присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви одному з подружжя, з другого з подружжя, у частці від заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі та сплачуються щомісячно.

Враховуючи, що позивач здійснює догляд за спільним з відповідачем малолітнім сином ОСОБА_5 , якому ще не виповнилось три роки та у зв`язку з чим не має можливості працювати і відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного Кодексу України, має право на утримання від батька дитини до досягнення сином трьох років, тому суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, при цьому суд, не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність підстав стягнення коштів на утримання позивача, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від її матеріального становища і зміна сімейного стану матері дитини не звільняє батька від обов`язку утримувати матір їх спільної дитини до досягнення дитиною трирічного віку, а у судовому засіданні встановлено, що відповідач має можливість надавати таку допомогу і відповідачем вказана обставина не спростована.

При визначенні розміру аліментів судом враховані обставини, що визнані сторонами у судовому засіданні, зокрема, що місячний дохід відповідача складає 4200,00 гривень, що він перераховує позивачу грошову суму у розмірі 1500,00 гривень на місяць, тому аліменти у розмірі 1/4 частка від заробітку (доходу) відповідача на утримання сина (4200:4=1050) та 1/8 частка від заробітку (доходу) на утримання матері дитини (4200:8=525) у грошовому виразі складають суму близько 1500,00 гривень (1050+525= 1575).

Також судом встановлено, що відповідач у рахунок виплати аліментів сплатив позивачу грошову суму у розмірі 7300,00 гривень і вказана обставина визнана позивачем у судовому засіданні, тому вказана сума підлягає зарахуванню в рахунок сплати аліментів, які за законом підлягають стягненню з дня подання позову до суду.

При розгляді справи суд не приймає до уваги обставини та докази на їх підтвердження, що не мають відношення до справи про стягнення аліментів і не впливають на правильне вирішення спору.

На підставі викладеного суд частково задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 77-80, 84, 91, 141, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від доходу (заробітку) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 лютого 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання як матері малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини від доходу (заробітку), щомісяця, починаючи з 13 лютого 2020 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - трирічного віку.

В рахунок сплати аліментів зарахувати сплачену грошову суму у розмірі 7300 (сім тисяч триста) гривень.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 06 лютого 2008 року , Нововодолазьким РВ ГУМВС України в Харківській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 виданий 07 липня 2004 року Харківським РВУМВС України в Харківській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складено 28 липня 20202 року.

Суддя О.М. Пілюгіна