24.07.2020 Єдиний унікальний номер 205/2591/20
єдиний унікальний номер № 205/2591/20
провадження № 2/205/1550/20
24 липня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа: військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач 13 квітня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа: військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії (а.с. 1-5), в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування службовим житловим приміщенням військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати міграційну службу Новокодацького району м. Дніпро зняти відповідача з реєстрації за зазначеною адресою.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане житло перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 . Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає в ньому більше року та не сплачує комунальні послуги.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 18).
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у встановлений в ухвалі строк відзив на позов не надали.
Третя особа в особі свого представника письмових заяв та пояснень не надсилала.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 09.09.2016 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).
Із актів обстеження квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_2 за вказаною адресою фактично не проживає тривалий час, особистих речей не має, не сплачує комунальні рахунки (а.с. 13, 14).
Згідно ст. 118 ЖК УРСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Відповідно до ст. 122 ЖК УРСР на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.
Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд зауважує, що ордер, який в силу положень ст. 122 ЖК УРСР, є єдиною підставою для вселення та зайняття службового приміщення, позивачем до суду не надано, як і доказів, які б свідчили про набуття позивачем права користування квартирою, а також права звернення до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою, яка перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 .
Таким чином, за вказаних обставин та за своїм власним переконанням, суд приходить до висновку про відсутність порушених або оспорюваних прав позивача, пред`явлення останнім позову без достатніх правових підстав та доказів, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та його позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку із чим, судові витрати слід віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16 ЦК України, ст. ст. 58, 71-72, 118, 122 ЖК УРСР, ст. ст. 4, 12-13, 76, 81, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258-259, 263-266, 280, 282-284, 289, 354 ЦПК України,
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа: військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 24.07.2020 року.
Суддя Н.В. Басова