РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року

м. Рівне

Справа № 563/540/19

Провадження № 22-ц/4815/75/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2019 року (ухвалене у складі судді Загородько Н.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

23 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей.

Позовна заява мотивована тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З вересня 2017 року з відповідачем спільно не проживають.

Вона разом з дітьми проживає у житлі її брата в селі Жадківка Корецького району Рівненської області.

Утримання та виховання дітей вона здійснює самостійно.

Відповідач з 2015 року і по даний час працює за контрактом в Литві в ТОВ "ОПУСАУТО", що підтверджується копією його закордонного паспорту.

Вказує, що вона працює продавцем та отримує мінімальну заробітну плату, а тому не має можливості повною мірою забезпечити потреби дітей, оскільки постійно зростає вартість харчування, одягу для дітей, а також вартість послуг репетиторів.

Просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення Корецького районного суду від 21 лютого 2018 року на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено покращення матеріального стану ОСОБА_2 після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів.

19 листопада 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій вона просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вказує, що відповідач є здоровою та працездатною людиною у віці 40 років, на обліку в центрі зайнятості не перебуває.

Відповідач приховує свої доходи та докази працевлаштування у Республіці Литва.

Відмітки у закордонному паспорті ОСОБА_2 про перетини кордону свідчать про його роботу за кордоном.

20 грудня 2019 року представником ОСОБА_2 адвокатом Тимошенко О.В. подано відзив на апеляційну скаргу у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що відмітки у закордонному паспорті про перетин державного кордону не підтверджують працевлаштування відповідача за кордоном.

Відповідач, окрім сплати аліментів, купує одяг для дітей, продукти харчування.

Просить про залишення рішення суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2002 року (а.с. 12).

Від шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 16.06.2005 року, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 від 16.07.2009 року (а.с. 13-14).

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с. 15).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач не надала суду належних і допустимих доказів покращення матеріального стану відповідача.

Жодних належних та допустимих доказів працевлаштування ОСОБА_2 у Республіці Литва позивачкою не надано, а судом не здобуто.

Згідно наявного у матеріалах справи повідомлення Державної прикордонної служби України від 18.06.2019 року вих № 0.184-22077/0/15-19 відомостей про перетин громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , державного кордону України в період з 01.01.2018 року по 03.06.2019 року в базі даних не виявлено (а.с. 52).

Твердження позивача про те, що вона несе витрати на відвідування дитиною репетиторів, та придбання одягу, не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки такі витрати мають характер додаткових витрат, що є підставою для звернення до суду із позовом у порядку статті 185 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корецького районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 січня 2020 року.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

С.О. Гордійчук