Справа № 408/1152/20-ц
Провадження № 2-о/408/308/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Біловодська селищна рада Біловодського району Луганської області, в якій заявник просить встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цією заявою, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті залишилася спадщина, яку ОСОБА_2 за життя заповіла йому та його племінниці ОСОБА_3 , яка відмовилася від прийняття спадщини. Оскільки його мати постійно хворіла та потребувала лікування і стороннього догляду він з грудня 2014 року і до смерті матері проживав разом з нею однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що він протягом законодавчо встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не був зареєстрований з померлою за однією адресою, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин ОСОБА_1 був вимушений звернутися до суду з цією заявою, так як даний факт йому необхідно встановити для оформлення спадщини, що залишилась після смерті його матері

У судове засідання заявник не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримував в повному обсязі, просив задовольнити.

Від заінтересованої особи - Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за відсутності її представника, заперечень проти задоволення заяви не мала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_2 13.01.2016 склала заповіт, яким заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 усе своє майно в рівних частках кожному, крім належного їй на праві приватної власності автомобіля марки MERCEDES-BENZ, моделі ML 350, 2012 року випуску, який вона заповідала ОСОБА_3 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Біловодськ Біловодського району Луганської області.

Факт того, що померла доводиться матір`ю ОСОБА_1 підтверджується копією повторного свідоцтва про його народження серії НОМЕР_2 .

Із копії роз`яснення державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори Анохіна О.О. від 21.02.2020 № 226/01-16 вбачається, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері ОСОБА_2 через те, що він є таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Частиною 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У своїй нотаріально посвідченій заяві від 12.02.2020, зареєстрованій в реєстрі за № 148, племінниця заявника ОСОБА_3 відмовилась від належної їй частки спадкового майна за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 .

Також, у своїй нотаріально посвідченій заяві від 01.04.2020, зареєстрованій в реєстрі за № 330, рідний брат заявника ОСОБА_4 повідомляв, що він є таким, що не прийняв спадщину та стверджував, що до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання разом з померлою ОСОБА_2 на час відкриття спадщини звертатись не буде.

Копією акту про фактичне місце проживання від 01 квітня 2020 року, виданого депутатом Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_5 підтверджується, що померла ОСОБА_2 на час смерті була зареєстрована та фактично проживала у АДРЕСА_1 . Разом з нею на час смерті проживав її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, аналізуючи в сукупності наведені докази і встановлені факти, суд не бачить підстав для відмови у задоволенні заяви, оскільки встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем заявнику необхідно для реалізації його прав на спадкування.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 13, 76-81, 89, 95, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (іпн. НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання/перебування як ВПО: АДРЕСА_1 ), на час смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Біловодськ Біловодського району Луганської області, фактично проживав зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили в порядку визначеному ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Головуючий: