Провадження № 2-з/522/420/20
Справа № 522/9867/20
УХВАЛА

30 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши клопотання представника позивачів про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Пономарьова Дарья Володимирівна про визнання договору недійсним, визнання протиправним рішення та скасування запису про державну реєстрацію прав та обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Пономарьова Дарья Володимирівна про визнання договору недійсним, визнання протиправним рішення та скасування запису про державну реєстрацію прав та обтяжень.

Спір стосується квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.07.2020 року провадження у справі було відкрито з призначенням до розгляду в підготовчому засіданні на 05.10.2020 року.

До суду 28.07.2020 року надійшло клопотання представника позивача, згідно якого просив застосувати заходи забезпечення позову до набрання рішення суду у даній справі законної сили у вигляді заборони на проведення будь-яких реєстраційних дій з приводу відчуження нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 110,2, житлова площа (кв.м): 62,3.

Указували, що право власності на вказану квартиру за ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було оформлено 11.04.2020 року 03:02:54, тобто у неробочий час та у неробочий день (субота). У подальшому, продаж квартири було здійснено за Договором купівлі-продажу №1201, виданий 05.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. за 600 000,00 гривень, які не сплачувались згідно ч.7 вказаного договору. Оцінка предмета іпотеки здійснена суб`єктом оціночної діяльності без виходу на місце і без огляду об`єкта нерухомості, а тому не відповідає ринковій вартості спірного нерухомого майна; реєстрація оцінки в Єдиній базі звітів про оцінку ФДМУ у встановленому порядку відсутня. Представник сторін вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим подальше виконання відповідного рішення суду у разі задоволення їх позовних вимог. А тому з метою забезпечення неможливості подальшого відчуження квартири просив застосувати заявлені ним заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріли справи, подані клопотання, суд прийшов до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ст.150 ЦПК України. Згідно п. п.2,4,10 ч. 1ст.150ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9цієї частини.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п. 4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»). Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суд вбачає, що предметом позову є вимоги про визнання недійсним договору від 05.06.2020 року купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 ; визнання протиправним рішення про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_3 та скасування відповідного запису.

Суд враховує, що державна реєстрація за відповідачем права власності на спірне майно (квартиру), яке оспорюється позивачами, надає відповідачу правову можливість здійснити звернення стягнення на спірне майно (квартиру) без погодження із позивачами як колишніми власниками спірного майна.

За таких умов, подальший розгляд даного позову, а також виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог буде неможливим, оскільки право власності на спірне майно (квартиру) можуть набути інші особи. Внаслідок таких можливих дій відповідача забезпечення судом ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів на спірне майно (квартиру) у рамках цього позову буде неможливим.

Згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 25 цього Закону, проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили. Судове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав. Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі судового рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій.

Згідно п. 17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127, у разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з обов`язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду.

Враховуючи викладене, ефективний захист права власності позивачів, можливість поновлення порушених прав та інтересів позивачів, а також виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог можуть бути забезпечені судом шляхом постановлення ухвали про заборону вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна (квартири).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Пономарьова Дарья Володимирівна є необхідним і заборона суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження спірного майна (квартири) є співмірним із заявленими вимогами, не обмежує і не порушує права відповідача.

Враховуючи відсутність вимог щодо імперативного застосування зустрічного забезпечення згідно ч. 3ст. 154 ЦПК України, суд вважає за можливе не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення, тому як правові підстави для вжиття зустрічного забезпечення відсутні.

У зв`язку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 43, 44, 76, 81, 84, 89, 151-153, 154, 258-260, 268, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивачів про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов до розгляду справи по суті, а саме: накласти заборону на вчинення реєстраційних дій з приводу відчуження об`єкту нерухомості квартири, об`єкту житлової нерухомості, загальною площею 110, 2кв.м., житловою площею 62,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101.

Ухвалу для виконання надати Управлінню Державної реєстрації Юридичного Департаменту ОМР, органам виконавчої служби, сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині питання про забезпечення позову шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 30.07.2020 року.

Суддя Домусчі Л.В.