Справа № 344/9902/20
Провадження № 2/344/2902/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «ТАКСОМБАНК» в інтересах якого діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором №512/2525778-СК від 19.05.2016 у розмірі 54 724,55 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 55 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору. Одночасно з позовною заявою ним подано заяву про забезпечення позову.

У свої заяві про забезпечення позову просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 . Позивач у заяві вказує на те, що відповідач навмисно не здійснює виконання зобов`язання за кредитним договором, щодо погашення суми боргу, процентів за його користування. Також у своїй заяві позивач зазначає, що на його думку відповідач є недобросовісним Боржником, навмисно не здійснює виконання зобов`язання за Кредитним договором, а також має намір здійснити відчуження належного йому майна, тому для того щоб зробити неможливим невиконання рішення суду, просить суд задовільнити заяву про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача (заявника).

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Аналогічної думки притримується Верховного Суду України в постанові №6-846цс6 від 17.10.2018 р.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Разом з тим, позивач не надає жодних доказів та мотивів, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду, Постанови Пленуму Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, роз`ясненням Верховного Суду в постанові №6-846цс6 від 17.10.2018 р., постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову в цивільній справі за позову Акціонерного товариства «Таскомбанк» накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя В.В.Тринчук