Справа № 739/518/20
Номер провадження 2/739/308/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря - Худорба Р.Г.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Будо-Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Будо-Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за нею права приватної власності в порядку спадкування на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Позивачка належним чином прийняла спадщину свого батька, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. До спадкової маси входить також житловий будинок по АДРЕСА_1 . У квітні 2020 року вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак нотаріус роз`яснила, що видати свідоцтво вона не може у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вказаний вище житловий будинок. З огляду на це позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого права власності.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Будо-Вороб`ївської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають на користь позивача.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Будо-Вороб`ївська Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_2 (а.с.7).

З наявної у матеріалах справи копії довідки виконавчого комітету Будо-Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 16.04.2020 року №94 вбачається, що будинок згідно погосподарської книги за №01-0130-01, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 , 1939 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який нотаріально не оформлений (а.с.10).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, розташований будинок літера «А-1 », 1979 року забудови, веранда літера «а-1», веранда літера «а», сарай літера «Б-1», баня літера «В-1», погріб літера «п/г-1», загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 67 128 (шістдесят сім тисяч сто двадцять вісім) гривень 00 копійок (а.с. 12-13, 14-16). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_2 , останнім зареєстроване не було.

Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином довідкою виконкому Будо-Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності на житловий будинок, збудований у 1979 році та розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Як з`ясовано, ОСОБА_2 був батьком позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 від 28.09.1963 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки серії НОМЕР_2 від 21.09.1985 року (а.с.11). ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину свого батька ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННХ №205575 від 06.08.2019 року, виданого державним нотаріусом Семенівської районної державного нотаріальної контори Чернігівської області Доля Н.М. згідно якого, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дочка, ОСОБА_1 , свідоцтво видане на спадкове майно- земельну ділянку площею 0,2500 га., кадастровий номер :01:000:0067, розташовану за адресю: АДРЕСА_1 , належної спадкодавцю на праві власності, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №743296 від 12.12.2009 року. Спадкова справа №161/2019 (а.с.8).

Отже, ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину свого батька ОСОБА_2 в силу положень статей 1220, 1261,1269 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та є його єдиним спадкоємцем.

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття спадщини перейшло до єдиного спадкоємця ОСОБА_1 , тобто до позивачки. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка набула право власності на житловий будинок, який належав її батьку ОСОБА_2 , однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивачки, визнавши за нею у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі - житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1261, 1269 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 76-81, 83, 200, 206, 247, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Будо-Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право приватної власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура