Справа №521/9367/19
Провадження №2/521/463/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити місце проживання дитини разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Позов обґрунтований такими обставинами. 18 травня 2012 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу у сторін народилась дочка : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки між сторонами фактично були припинені в 2014 році. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає із позивачем. Позивач зазначає, що з лютого 2014 року по 2017 рік відповідач з дочкою майже не спілкується, у її вихованні та розвитку участі не приймає, матеріальної допомоги ні в якій формі не надає, бачився з дитиною один раз на пів року декілька годин. З 2017 року відповідач взагалі припинив будь-які стосунки із дочкою. Вказує, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 травня 2015 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 600 гривень. Станом на 22 січня 2019 року загальна сума заборгованості по сплаті аліментів на утримання дочки складає 31597 гривень, яку відповідач не сплачує та сплачувати не намагається. У жовтні 2017 року відповідача було затримано співробітниками СБУ за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ст. 263 КК України з подальшим обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Позивача турбує характер такої категорії злочинів і питання можливої подальшої взаємодії дитини із батьком, у якого може бути прихована зброя або бойові припаси, що може загрожувати безпеці дочки сторін. Таким чином, позивач вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 із позивачем.

Позивач та її представник у відкритому судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, так як перебував під час розгляду справи в Одеському слідчому ізоляторі, однак подав до суду письмові пояснення, в яких заперечував проти позову в частині позбавлення його батьківських прав. В обґрунтування заперечень зазначив, що після розірвання шлюбу із ОСОБА_1 , працюючи водієм - дальнобійником, мав можливість бачитися із дитиною не частіше одного разу в місяць, при цьому забезпечував дитину одягом, приймав участь у фізичному розвитку дитини, відвідував із дитиною православний храм. Всі ці дії здійснювалися відповідачем до його затримання та обрання запобіжного заходу 10.10.2017 року. В пояснення відповідач вказує, що в період з 30.06.2015 року по 27.09.2017 року ним було сплачено аліментів на утримання дочки на суму 22128 грн.

Представник Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Зазначив, що Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 із матір`ю ОСОБА_1 та позбавлення батьківських прав відповідача, у відношенні малолітньої ОСОБА_3 .

Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи із проханням прийняти рішення в інтересах дитини.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтвердили, що відповідач не приймає участь у вихованні дочки, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не надає майнової допомоги на її утримання.

Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли у зв`язку із особистими немайновими правами та обов`язками батьків та дітей, а тому регулюються Главою 13 СК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що 18 травня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб.

Від шлюбу у сторін народилась дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , актовий запис № 11255 (а. с. 9).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а. с. 10).

З витягу з домової книги про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні № 460 від 22 травня 2019 року вбачається, що малолітня дочка сторін проживає разом із матір`ю, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 16).

Встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 травня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 11-12).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 22 січня 2019 року, ВП59128888, станом на 01 травня 2019 заборгованість по сплаті аліментів з ОСОБА_2 становить 31597 гривень. (а. с. 13-14).

Як вбачається із довідки № 17214 від 12 червня 2020 року станом на 01.06.2020 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 складає 41031 грн. (а. с. 215).

Згідно довідки № 0017 від 23 травня 2019 року виданої Одеським приватним дошкільним навчальним закладом «Почемучки» вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує ОП ДНЗ (ясла-садок) «Почемучки» з червня 2017 року згідно договору. Щомісячну платню за послуги закладу здійснювала ОСОБА_1 (с. а. 28).

Згідно договору №182/1гр від 21 серпня 2015 року вбачається, що позивач уклала договір із навчально-викладацьким комплексом «Інтелект» на навчання ОСОБА_3 із помісячною оплатою послуг в розмірі 3450 грн. (а. с. 29).

Із довідки Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2020 року вбачається, що на розгляді Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа № 495/2859/18 стосовно ОСОБА_2 . Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «ОУВП (№ 21)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України (а. с. 17).

Із довідки Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2019 року вбачається, що ухвалою колегії суддів Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 скасовано, обвинуваченого звільнено з-під варти в залі суду (а. с. 148).

Згідно довідки Одеського слідчого ізолятора № 5/61639 від 30.01.2020 року ОСОБА_2 звільнений на особисте зобов`язання та вибув за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 158).

Як вбачається із довідки Головного центру обробки спеціальної інформації від 30.01.2020 року ОСОБА_9 29.12.2019 року пересік державний кордон України у пункті пропуску РК-609 Краматорський приказ (а. с. 166). Відомостей щодо в`їзду ОСОБА_2 на територію України матеріали справи не містять.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради № Г-5В від 04 вересня 2020 року вбачається, що батько малолітньої дитини ОСОБА_3 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток тощо, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку батька та свідоме нехтування ним своїх батьківських обов`язків. Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 225-229).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 121/01-11 від 28 січня 2020 року вважається доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 138-140).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Враховуючи те, що відповідач самоусунувся від виховання дочки, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та беручи до уваги висновки Органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536,80 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 150, 164 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2020 року.

Суддя: Ю.В. Тополева