Справа № 569/3768/19
14 вересня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Корнійчук А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу, суд -
Представник позивача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Самойленко П.М. звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом про відшкодування збитків, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 27 042,87 грн.та судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання представник позивача Герман С.М. подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подав, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2015 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили 01 грудня 2015 року.
Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, вина відповідача у вчинені даної дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доказуванню.
Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А1/5143428 від 28 квітня 2015 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» при використанні транспортного засобу «Chrysler Saratoga», д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначений розмір франшизи становить 500 грн.
Відповідно до наказу директора ПП «Агата» Бабіка В.К. №235-01/06 від 16 червня 2015 року, ОСОБА_2 призначено на посаду фахівця-аналітика з дослідження товарного ринку ПП «Агата» з 16 червня 2015 року на основне місце роботи.
02 листопада 2015 року директор ПП «Агата» Бабік В.К. звернувся до Житомирської філії ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування.
12 жовтня 2018 року відповідачу ОСОБА_1 була направлена претензія з вимогою про відшкодування в порядку регресу збитків завданих ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в розмірі 27 042,87 грн., однак в добровільному порядку вказані кошти повернуті не були.
Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.
Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Водій транспортного засобу, причетний до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, письмово надати страховику, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, моторне (транспортне) страхове бюро України про настання дорожньо-транспортної пригоди (підпункт 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_7 не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 02 листопада 2015 року за участю транспортного засобу «Крайслер» д.н.з. НОМЕР_1 .
Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд визнає правомірними, обґрунтованими та доведеними вимоги позивача ПАТ «Українська-пожежно-страхова компанія» про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 27 042,87 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 27 042,87 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.