РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року

м. Харків

Справа № 639/5442/20,

2-о/639/92/20

Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі головуючого - судді Єрмоленко В. Б.,

за участі секретаря: Міжиріцької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , заінтересована особа - Холодногірський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту народження,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Луганську, а також встановити дані про її батьків.

Заявник зазначає, що отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження.

Встановлення факту народження необхідно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для державної реєстрації народження дитини.

Заявник подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх та розглядати справу без його участі.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи - Холодногірський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб,прийшов до наступного висновку.

Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 153 від 25.02.2020 року, виданого Луганською кліничною лікарнею, ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Луганську народила хлопчика. (а.с. 11)

Батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі 06.11.2011 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, про що зроблено актовий запис № 444 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . (а.с. 10)

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила хлопчика ОСОБА_4 . Батьками дитини записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с. 12)

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної ради України від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», м.Луганськ визнано тимчасово окупованою територією.

Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

У Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, зазначено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 11.08.2020 року відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_1 , оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред`явлено свідоцтво про народження, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с. 12)

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Факт народження дитини вбачається зі змісту свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , серії І-ВВ , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, де зазначено, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Луганську народила хлопчика - ОСОБА_4 . (а.с. 12)

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Виходячи із вищевикладеного, взявши до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, оскільки заявник не має можливості надати до відділу ДРАЦС документи, передбачені законодавством України, які необхідні йому для отримання свідоцтва про народження, з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно встановити факт народження їх сина, народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Луганську.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.4, 5 , 13, 76-81, 133, 141,315-319 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України ст. 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»», суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , заінтересована особа - Холодногірський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту народження- задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м.Луганську від матері - громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Луганська, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Ленінським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, ІПН НОМЕР_6 , та від батька - громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Богучар Богучарського району Воронезької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Кам`янобрідським РВ УМВС України в Луганській області, ІПН НОМЕР_8 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Луганська, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Ленінським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, ІПН НОМЕР_6 .

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Богучар Богучарського району Воронезької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Кам`янобрідським РВ УМВС України в Луганській області, ІПН НОМЕР_8 .

Заінтересована особа: Холодногірський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), місцезнаходження: м.Харків, вул. Маліновського, 10/14

Повний текст рішення складено 31.08.2020 року.

Суддя В. Б. Єрмоленко