Справа № 177/969/20
Провадження № 2/177/674/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 вересня 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про визнання в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 4,47 умовних кадастрових гектари, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що виділена із земель КСП «ім. Шевченка».

В обґрунтування позову вказувала, що за життя її чоловікові ОСОБА_2 , належало право на земельну частку (пай), як колишньому члену КСП «ім. Шевченка». У відповідному списку, що долучений до Державного акта на право колективної власності на землю КСП, ОСОБА_2 значиться під порядковим номером № 427.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту за життя не склав. На момент смерті чоловіка вона з ним проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а після його смерті фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, вона позбавлена можливості реалізувати право на спадкування земельної частки (паю), яка входить до складу спадщини після смерті чоловіка.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити.

Відповідач - Глеюватська сільської рада Криворізького району Дніпропетровської області, яка відповідно до рішення № 624-ХХІІІ/VІІ від 05.07.2019 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єдналася з територіальною громадою с. Шеченківське Криворізького району Дніпропетровської області, участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Відзив на позовну заяву не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

ОСОБА_2 доводився чоловіком ОСОБА_1 , про свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.8)

За життя ОСОБА_2 був членом КСП «ім. Шевченка» Криворізького району Дніпропетровської області, що визнається сторонами та підтверджується фактом включення його під номером 427 до списку членів КСП «ім. Шевченка» Криворізького району Дніпропетровської області, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «ім. Шевченка» серія І-ДП № 000002, зареєстрованого 10.10.1995 у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 5. Вказане також підтверджується інформацією з Відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 10.09.2020 № 9-4-0.22-510/105-20 (а.с.12-15).

Пунктом 1 Указу Президента України від 10.11.194 № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачено добровільність передачі земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції, виходячи з того, що земля повинна належати тим, хто її обробляє.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Пунктом 2 цього ж Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Аналіз вказаних нормативно-правових актів та роз`яснень Пленуму ВС України дає підстави для висновку про те, що право колективної власності на землю та право та земельну частку (пай) мають громадяни України, які являлися члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу або акціонерного товариства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що 15.02.1996 КСП «ім. Шевченка» отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000002 від 15.02.1996, ОСОБА_2 включений під номером 427 до списку громадян-членів КСП, який є додатком № 1 до вказаного Державного акта на право колективної власності на землю, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за життя мав право на земельну частку із земель КСП «ім. Шевченка»

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно з п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до даних правовідносин належить застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_2 розпорядження з приводу спадкового майна не здійснив, що вбачається з копії спадкової справи № 422/2020, заведеної Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина, ОСОБА_1 , позивач по справі.

Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР слідує, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Діями, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, є фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подання до державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР).

На момент відкриття спадщини дружина ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , проживала та була зареєстрована разом з чоловіком до дня його смерті, за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак, ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Як слідує з копії спадкової справи № 422/2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася його дружина, ОСОБА_1 , інші особи з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

У той же час, позивачу, ОСОБА_1 постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори, Деркач Я.В. від 28.07.2020 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно (а.с.19).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт належності ОСОБА_2 за його життя права на земельну частку (пай) КСП «ім. Шевченка», вказане право з його смертю не припинилося, а позивач є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , при цьому, позасудові способи реалізації права на спадкування вичерпано, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), яка належала померлому ОСОБА_2 , як члену КСП «ім. Шевченка», перебувала у колективній власності КСП «ім. Шевченка» та розташована на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «ім. Шевченка», на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка за життя належала померлому ОСОБА_2 , як члену КСП «ім. Шевченка».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: