Провадження №2/760/4319/20
Справа №759/3093/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Шпори М.М.

представника відповідача- Бойко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олевська-11» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач у лютому 2019 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва і просить стягнути з відповідача 40 140, 31 гр. заборгованості та неустойку у вигляді штрафу у розмірі 10 % від загальної суми заборгованості.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року справу передано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року справу передано для розгляду за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

При зверненні до суду, позивач посилається на те, що на балансовому утриманні та експлуатаційному обслуговуванні ОСББ «Олевська-11» знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 .

Власником квартири АДРЕСА_2 є відповідачка.

Забудовник ввів будинок в експлуатацію, однак у ньому при введенні в експлуатацію були відсутні зовнішні та внутрішньобудинкові інженерні мережі, ліфти, незавершені фасадні, будівельно-оздоблювальні роботи, не виконано благоустрій території.

Компанія забудовника збанкрутіла та припинила своє існування у вересні 2016 року і стягнути кошти для завершення робіт та придбання необхідного інженерного обладнання практично виявилось неможливим.

Відповідно до абзацу 2 п. 4.1 Статуту ОСББ «Олевська-11» від 22 жовтня 2016 року за рішенням загальних зборів в об`єднанні можуть створюватися ремонтний, резервний фонди, кошти яких спрямовуються на цілі, визначені загальними зборами об`єднання.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Олевська -11», оформленим протоколом №4 від 26 березня 2017 року, було створено останнє та прийнято рішення «Про затвердження розміру внеску у сумі 1 000, 00 гр. з квадратного метра квартири шляхом внесення визначених сум на банківський рахунок «Ремонтний фонд ОСББ» за графіком у термін до 31 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 4.2 Статуту ОСББ «Олевська-11» від 22 жовтня 2016 року сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

Протягом квітня 2017 року-червня 2018 року генпідрядною організацією ТОВ «МБС-БУД» за кошти співвласників було поновлено та розроблено проектну документацію на будинок та земельну ділянку, виконано технічні умови на приєднання до ТП по постійній схемі електропостачання, придбано обладнання та виконано роботи з встановлення системи опалення, водопостачання, електропостачання, закуплено ліфти, ведуться фасадні роботи та роботи з благоустрою території.

Згідно акту звірки та рахунку на сплату послуг та внесків заборгованість відповідачки по внесках до ремонтного фонду та внесках на компенсацію комунальних слуг складає 40 140, 31 гр.

З грудня 2016 року по жовтень 2018 року представники управління неодноразово звертались до відповідача з проханням та пропозиціями щодо сплати заборгованості по внесках на компенсацію комунальних послуг та внесках до ремонтного фонду.

Остання така спроба була здійснена 18 грудня 2018 року шляхом направлення претензії про сплату заборгованості по внесках на сплату комунальних послуг та внесках до ремонтного фонду.

Відповіді на вказану претензію відповідачкою надано не було.

Згідно п. 5.2 Статуту ОСББ «Олевська-11» від 22 жовтня 2016 року співвласник зобов`язаний:

- виконувати обов`язки передбачені статутом об`єднання;

- виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень.

- своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі;

- виконувати передбачені Статутом об`єднання обов`язки перед об`єднанням.

Відповідно до п. 6.1 Статуту ОСББ співвласники є відповідальними за порушення Статуту об`єднання та рішень статутних органів згідно з чинним законодавством України.

26 квітня 2018 року всім співвласникам, які мають заборгованість по внесках, було запропоновано укласти договір реструктуризації щодо сплати внесків до ремонтного фонду та внесках по компенсації витрат на житлово- комунальні послуги для можливості подальшого проведення будівельних, ремонтно-оздоблювальних робіт, утримання та обслуговування будинку.

Заява про бажання укласти договір реструктуризації від представника відповідачки ОСОБА_2 надходила 04 вересня 2018 року, однак подальших дій відповідачем стосовно предмету спору вчинено не було.

При цьому вказаною заявою було визнано наявність боргу у відповідача у розмірі 37 500, 00 гр.

Відповідно до п. 3.14 Статуту до компетенції правління належить здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством.

Рішенням загальних зборів ОСББ від 29 грудня 2018 року було затверджено обмеження для боржників по внесках доступу до користування інженерними комунікаціями, які були придбані за кошти інших співвласників.

Співвласники, які не внесли кошти на оплату робіт, придбання матеріалів та обладнання, та відмовилися укладати Договір реструктуризації не мають права користуватися системами електропостачання, опалення, водопостачання/водовідведення, ліфтами.

Вважає, що з урахуванням цього є очевидною наявність заборгованості у відповідачки у розмірі 40 140, 31 гр., а також наявність обов`язку сплатити вищевказану заборгованість.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

В подальшому, після оголошеної в справі перерви, подав до суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 14 серпня 2020 року, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211.

Зазначає, що Рада суддів України 17 березня 2020 року звернулася з рекомендаційним листом до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін.

З огляду на це, та у зв`язку із запровадженням карантину у м. Києві, просить відкласти розгляд справи на іншу дату.

Суд вважає неявку представника позивача в судове засідання з неповажних причин, та вважає за можливе розглядати справу в його відсутності, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Справа знаходиться в провадженні суду з січня 2020 року.

У квітні 2020 року представник відповідача звертався до суду з аналогічним клопотанням, судове засідання, призначене на 06 квітня 2020 року, було відкладено.

У судове засідання 22 червня 2020 року представник позивача з`явився та надав пояснення з приводу заявленого позову.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 16 липня 2020 року в справі № 924/369/19, в зв`язку з послабленням протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», перешкоди в реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав усунуті.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе закінчувати розгляд справи в відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Посилається на те, що розмір заборгованості, який просить стягнути позивач, кожного разу змінюється.

У квартирі АДРЕСА_2 з 2016 року проживає її мати ОСОБА_2 .

З 05 листопада 2019 року власником зазначеної квартири є її донька ОСОБА_3 - сестра відповідачки та онука ОСОБА_2 .

До створення ОСББ «Олевська-11» квартира була підключена до комунікацій ТОВ ЖЕК «Сосновий бір», який був балансоутримувачем будинку.

Квартира мала належне енергопостачання та водопостачання.

ОСББ « Олевська - 11» було зареєстровано 08 листопада 2017 року, а тому рішення, оформлене протоколом від 22 жовтня 2016 року, не може бути належним юридичним документом.

ОСОБА_2 належним чином виконувала зобов`язання та сплачувала комунальні послуги.

У зв`язку з тим, що члени правління вели себе агресивно, кошти сплачувались або готівкою або переводили на рахунок голови ОСББ ОСОБА_4 .

Так, на його рахунок було перераховано 20 000, 00 гр. до ремонтного фонду, які зникли з рахунку відповідача, в зв`язку з цим, начебто, виникла заборгованість.

Крім того, на рахунок позивача було внесено 4 000, 00 гр. на ремонтний фонд.

Спочатку вказана сума була зазначена, як борг за електропостачання, яке було відключено, згодом відновлено за рішенням суду.

Опалення в квартирі немає досі, хоча рахунок за нього надходить.

Виходячи з цього, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервною та ремонтного

Статтею 15 Закону встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно з ч. 1 ст.20 Закону частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

За змістом ч.1 ст.6 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Судом встановлено, що відповідачка на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 03 липня 2014 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, з 01 липня 2014 року була власником квартири АДРЕСА_2 .

/ а.с. 25 /

22 жовтня 2016 року відбулися Установчі збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олевська - 11».

Рішенням загальних зборів ОСББ «Олевська -11» від 26 березня 2017 року був затверджений розмір внеску у сумі 1 000, 00 гр. з квадратного метру квартири шляхом їх внесення на банківський рахунок / ремонтний фонд / ОСББ з розбивкою оплати за графіком : квітень - 50%, червень та серпень по 25%.

Предметом вирішення зборів суддів також було питання укладення договору підряду з ТОВ`МБС-БУД» на виконання ремонтних, монтажних, проектних, пусконалагоджувальних та інших видів робіт та послуг, відповідно до договору.

Рішенням цих же зборів було затверджено графік виконання, види та фінансування ремонтних та інших робіт на 2017 рік,кі викладені в договорі.

/ а.с. 13 - 24; 27 - 32 /

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що на момент придбання квартири балансоутримувачем будинку було ТОВ ЖЕК »Сосний бір», якому відповідачкою сплачувалися комунальні послуги.

Даних обставин представник відповідача не спростовував.

Зазначила також, що будинок був придатний для проживання, обладнаний інженерними мережами та був підключений до комунікацій ТОВ ЖЕК «Сосновий бір».

З матеріалів справи також вбачається, що на виконання рішення правління ОСББ від 17 березня 2018 року, яким було вирішено заборонити користування інженерними комунікаціями боржниками по внесках до ремонтного фонду та компенсацію комунальних послуг, квартира №139 була відключена від електропостачання.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року, рішення правління від 17 березня 2018 року було визнано недійсним та скасовано.

Зобов`язано ОСББ`Олевська -11» поновити електропостачання в квартиру.

/ а.с. 103 - 110 /

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Заперечуючи проти вимог позивача, представник відповідача посилалася на те, що ОСББ « Олевська - 11» було зареєстровано 08 листопада 2017 року, а тому рішення, оформлене протоколом від 22 жовтня 2016 року, не тягне для відповідачки будь-яких наслідків.

Будь-яких доказів на спростування приведених представником відповідачки обставин представник позивача не надав.

Надавши протокол №1 Установчих зборів від 22 жовтня 2016 року, будь-яких доказів дати реєстрації ОСББ в ЄДРПОУ не надав, надавши лише Статут ОСББ в новій редакції, затверджений рішенням зборів 29 грудня 2018 року.

При цьому, як на підставу позову, позивач посилається на Статут ОСББ від 22 жовтня 2016 року, не надаючи його суду.

/ а.с.13 - 24; 26 /

Звертаючись до суду, позивач обґрунтовує позов рішенням зборів ОСББ від 26 березня 2017 року про створення ремонтного фонду ОСББ та визначеного рішенням зборів суми внеску в розмірі 1 000, 00 гр. на квадратний метр площі квартири.

При цьому суму позову обґрунтовує уже розміром заборгованості до ремонтного фонду та за надані житлово-комунальні послуги.

Зазначає, що метою створення ремонтного фонду ОСББ та визначеного рішенням зборів суми внеску в розмірі 1000, 00 гр. на квадратний метр площі квартири.

Крім того, обґрунтовуючи позов рішенням загальних зборів ОСББ та обов`язок відповідачки, як власника квартири, виконувати прийняті рішення та сплатити визначену рішенням зборів суму в ремонтний фонд ОСББ, будь-яких доказів мети його створення, зазначеної в рішенні зборів, не надав.

Чи укладався договір з ТОВ`МБС-БУД», як це зазначено в рішенні загальних зборів ОСББ від 26 березня 2017 року, якщо таке мало місце, коли він був укладений, чи виконувалися будь-які роботи даним товариством на виконання укладеного договору, та які саме.

Суд при цьому зважає на те, що до суду позивач звернувся в лютому 2019 року, тобто мав достатньо часу, будучи забезпеченим правовою допомогою, надати докази в обґрунтування пред`явленого позову.

Не надав таких доказів і в судовому засіданні 22 червня 2020 року представник позивача, як і не заявив клопотання про долучення таких до матеріалів справи або їх витребування, не з`явившись у наступне судове засідання взагалі.

Не з`явившись у судове засіданні, представник позивача не спростував тверджень представника відповідачки про готовність будинку до експлуатації після отримання права власності на квартиру в ньому, як і не довів доказами обставини, приведені в позові, та необхідність виконання робіт силами ОСББ, на виконання яких створювався ремонтний фонд.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За змістом ч.1 ст.9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Зі змісту позову вбачається, що згідно з Актом звірки сума 40 140, 31 гр. є заборгованістю по внесках до ремонтного фонду та внесках на компенсацію комунальних послуг.

Ні в позові, ні в судовому засіданні представник позивача не зазначав, що приведена в позові сума складається як з внеску до ремонтного фонду, так і з комунальних платежів.

З долученого позивачем Акту звірки вбачається, що ним охоплений період з березня 2017 року до січня 2019 року.

В той же час, яка сума відповідачкою заборгована до ремонтного фонду, а яка за житлово-комунальні послуги, в ньому не зазначена.

Крім того, за змістом позову сума заборгованості становить 40 140, 31 гр., а в акті - 40 126, 00 гр.

З акту звірки вбачається, що він підписаний лише бухгалтером ОСББ, підпис власника квартири відсутній.

/ а.с. 25; 33 /

Статтею 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Представник відповідача, заперечуючи проти вказаного Акту, послалася на те, що власника квартири для його складання не запрошували.

Крім того, з графи 4 Акту вбачається, що до сплати в ремонтний фонд по квартирі підлягало 41 500, 00 гр.

В той же час, з Актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна вбачається, що спірна квартира має загальний розмір 22, 9 кв.м.

Яким чином нарахована така сума, виходячи з рішення зборів про розмір плати 1 000, 00 гр. за квадратний метр квартири, представник позивача в судовому засіданні не пояснив.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що відповідачка сплатила в ремонтний фонд 20 000, 00 гр., однак позивач на власний розсуд розпорядився ними, направивши їх на погашення боргу по електроенергії під час вирішення між ними спору в судовому порядку з цього приводу.

Дані обставини представником відповідача також не спростовані.

З урахуванням площі квартири та Акту представник позивача не довів, яка сума з приведеної в Акті, є боргом в ремонтний фонд, а яка за комунальні послуги.

Представник позивача не пояснив, чи враховані в Акті платежі, про сплату яких представник відповідачки надала квитанції, оскільки з графи Акту « оплачено» будь-яких висновків зробити неможливо.

/ а.с. 33; 120 - 191 /

Відповідно статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Аналогічні положення містяться у статтях 76, 80 ЦПК України.

За змістом даних норм закону доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи.

Обов`язок доказування покладається на сторін.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні принципу змагальності, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Враховуючи дане правове обґрунтування та приведене вище, відсутності доказів заявлених позовних вимог та недоведення приведених у позові вимог, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України,Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку »Олевська-11» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 вересня 2020 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва