Справа № 181/671/20
Провадження № 2-о/181/28/20
РІШЕННЯ
"03" вересня 2020 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
з участю секретаря судового засідання Макогон І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Межова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності документу,
12 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на ту обставину, що з метою оформлення пенсії на загальних підставах вона звернулась до працівників Межівського сектора обслуговування громадян (сервісного центру), втім при перевірці наданих нею документів було виявлено відсутність належної кількості печаток підприємства у внутрішній частині трудової книжки, де містяться відомості про роботу, а також помилковість та неповноту запису її прізвища, імені та по батькові в архівних довідках, які видані по документах архівного фонду ТОВ «Росія», де її зазначено як: « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 », «Мысык ОСОБА_4 », «Закупа ОСОБА_4 ».
Просить встановити факт належності їй трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , заповненої 19 лютого 1979 року та архівних довідок, виданих по документах (книгах обліку розрахунків по оплаті праці) архівного фонду ТОВ «Росія» с. Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області № З-201-20 та № З-202-20 від 12 травня 2020 року.
В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Доводи заяви підтримала, наполягала на їх задоволенні.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В судовому засіданні встановлено, що у відомостях про роботу у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 , заповненій 19 лютого 1979 року, відсутня належна кількість печаток підприємства.
Крім того, в архівних довідках відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області № З-201-20 та № З-202-20 від 12 травня 2020 року прізвище, ім`я та по батькові заявниці записано неповно та помилково.
Дослідивши у судовому засіданні надані копії документів ОСОБА_1 встановлено, що згідно: копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 05.12.1997 року, копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 10.10.2002 року ім`я заявниці зазначено як « ОСОБА_1 » (а.с.5, 8).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 вбачається, що заявниця дівоче прізвище, яке на російській мові зазначено як « ОСОБА_5 », змінила на « ОСОБА_6 » внаслідок укладення шлюбу (а.с.9, 10).
Перевіривши надані документи щодо особистості ОСОБА_1 , слід зазначити, що відсутність належної кількості печаток, якими мають бути завірені відомості про роботу останньої, слід розглядати як механічні помилки працівника, який вносив ці записи, а помилки та неповноту в архівних довідках слід розглядати як механічні помилки працівників, які складали ці документи.
Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявниці важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Оскільки встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку відсутня, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.
Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , заповненої 19 лютого 1979 року, архівних довідок, виданих по документах (книгах обліку розрахунків по оплаті праці) архівного фонду ТОВ «Росія» с. Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області № З-201-20 та № З-202-20 від 12 травня 2020 року, в яких допущено помилку та неповноту в написані прізвища, імені та по батькові заявниці.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 :
-трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , заповненої 19 лютого 1979 року;
-архівної довідки відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області № З-201-20 від 12 травня 2020 року;
-архівної довідки відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області № З-202-20 від 12 травня 2020 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03 вересня 2020 року.

Суддя: Л. Ф. Літвінова