Справа № 544/561/20
Номер рядка звіту 68
У Х В А Л А

28 липня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Киричевської В.М.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Відповідач 21 липня 2020 року через канцелярію суду подав клопотання про надання строку для примирення. У судовому засіданні ОСОБА_2 вказане клопотання підтримав, просив задовольнити та вказав, що час для примирення йому потрібний, що заспокоїтись.

Позивачка в судовому засіданні категорично заперечувала проти надання строку для примирення. Пояснила, що з відповідачем проживають окремо з травня 2020 року, шлюбних відносин не підтримують, спілкування завжди переходить у сварку. Спільних дітей та майна не мають. Позивачка зверталася до поліції з приводу заволодіння відповідачем майна, яке йому не належить. Примирення не можливе.

Суд, вислухавши сторін по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання відповідача про надання строку для примирення не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справа №442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, відсутність спільних дітей у подружжя та мотивованих підстав для примирення з боку відповідача, та враховуючи, що заява про надання строку на примирення не обґрунтована жодним доводом, суд уважає, що таке клопотання про надання строку на примирення не підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення суд уважає, що надання такого строку на примирення буде суперечити ст. 24 СК України.

Керуючись ст.258-260, 268, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання строку на примирення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 29.07.2020.

Суддя Н. В. Нагорна