БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/10/20
Справа № 356/403/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2020 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

При секретарі Настич Н.А.

З участю позивачів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 .

Представника позивачів ОСОБА_3 .

Відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Березанської міської ради Київської області, Березанської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державного реєстратора комунального підприємства "Центр розвитку інвестицій Васильківського району" Київської області Кащеєва Вячеслава Івановича про встановлення факту постійного проживання, визнання недійсним свідоцтв, скасування державної реєстрації та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до Березанської міської ради Київської області, Березанської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державного реєстратора комунального підприємства "Центр розвитку інвестицій Васильківського району" Київської області Кащеєва Вячеслава Івановича про встановлення факту постійного проживання, визнання недійсним свідоцтв, скасування державної реєстрації та визнання права власності на майно.

Позовну заяву обґрунтовували тим, що відповідно до протоколу № 16 засідання виконавчого комітету Березанської міської ради від 27 вересня 1995 року було винесено рішення №157 «Про видачу ордерів переселенцям з смт. Поліське» відповідно до якого ОСОБА_7 та його сім`ї у складі 3 чоловік було надано житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно ордеру, виданого Березанською міською радою від 27.09.1995 року також вказано, що ордер виданий ОСОБА_7 для сім`ї в складі 3 чоловік (дружина - ОСОБА_1 ,1945 року народження, донька - ОСОБА_4 , 1982 року народження). 19.03.1997 року Березанською міською радою було надано договір передачі №110 відповідно до якого вказано, що даний договір складений на виконання постанови Ради Міністрів УРСР №149 від 30.06.1990 року «Про передачу громадянам, які переселені із території, що зазнала радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, житлових будинків в особисту власність і на підставі роз`яснення Міністерства житлово-комунального господарства УРСР №47-18-1633 від 02.08.1990 року виконком Березанської міської ради передає безкоштовно в особисту власність житловий будинок садибного типу з надвірними господарськими будівлями ОСОБА_7 з сім`єю у складі трьох чоловік. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. За життя заповіту та спадкового договору він не складав. Спадкоємцями першої черги після його смерті є : дружина - ОСОБА_1 , донька - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_4 , дочка - ОСОБА_5 , онука за правом представлення - ОСОБА_6 . У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вони звернулись до Березанської міської ради з письмовими заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 02.11.2018 року державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори на їх імена були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Отримавши свідоцтво про право на спадщину перерахувавши частки у спадковому майні вони помітили, що спадкове майно померлого складається не з 1/3 частки житлового будинку, а з усього будинку,тому що 19.03.1997 року Березанською міською радою всупереч ордеру і договору передачі, в яких вказано про передачу будинку сім`ї у складі трьох чоловік, було видано свідоцтво №110 про право власності на житло не на них, всіх членів сім`ї, які отримали будинок та які там постійно проживали і були зареєстровані, а лише на ім`я ОСОБА_7 . Вважають, що дане свідоцтво №110 про право власності на житло є недійсним. Крім того вважають, що було порушено саму процедуру приватизації будинку. На підставі викладеного, збільшивши позовні вимоги просять суд встановити факт постійного проживання з ОСОБА_7 , визнати недійсним договір передачі №110 від 19.03.1997 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності №110, видане 19.03.1997 року на житловий будинок на ім.»я ОСОБА_7 ; визнати недійсним дублікат свідоцтва про право власності №110, яке видане 08.08.2002 року на ім.»я ОСОБА_7 ; скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 »я ОСОБА_7 ; визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку на ім`я ОСОБА_1 та право на спадщину за законом на 1/6 частку житлового будинку на ім.»я ОСОБА_2 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку будинку на ім`я ОСОБА_5 ; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/3 частку житлового будинку на ім`я ОСОБА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/6 частку житлового будинку на ім`я ОСОБА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/3 частку житлового будинку на ім`я ОСОБА_5 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/18 частки житлового будинку; визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/18 частки житлового будинку.

19.11.2019 року та 12.12.2019 року відповідчкою ОСОБА_5 було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідачка проти пред`явленого позову заперечила в повному обсязі, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, вказавши, що відносно позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності №110, яке видане 19.03.1997 року Березанською міською радою, сплив строк позовної давності. Вважає, що для ОСОБА_1 строк позовної давності розпочався 24.04.1997 рок з часу реєстрації права приватної власності ОСОБА_7 на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки підставою його виникнення була не безоплатна передача в приватну власність. ОСОБА_2 після досягнення в 2000 році повноліття і досягнення повної цивільної дієздатності мала право і можливість звернутися на захист свого права самостійно в межах власної цивільної процесуальної дієздатності. Отже, право на позов на спірне майно позивачки ОСОБА_2 виникло ще в 2000 році, в момент її повноліття. Вважає, що жодних доказів існування в 1997 році об`єктивних, непереборних труднощів у позивачів в отриманні інформації про стан їх майнових прав на спірне майно чи факту їх порушення суду не надано, останні могли дізнатися про порушення цивільного права.

В судовому засіданні позивачі пред`явлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з урахуванням уточнень, обґрунтовуючи їх доводами, наведеними в позові, просили задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному об`ємі.

Представники Березанської міської ради Київської області, Березанської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Державний реєстратор комунального підприємства «Центр розвитку інвестицій Васильківського району» Київської області Кащеєв Вячеслав Іванович в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

В судовому засідання з метою з`ясування обставин справи допитані свідки.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що ОСОБА_1 переїхала до м.Березань та проживала в будинку разом з чоловіком та дочкою, були там зареєстровані. Приватизація відбувалась у 1996 році. ОСОБА_1 будинок приватизувала на ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що ОСОБА_1 отримала будинок на трьох чоловік, але приватизували на ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів, відповідача, показання свідків, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ч.1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст.ст. 76-78 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що згідно договору передачі №110 від 19.03.1997 року виконком Березанської міської ради передав ОСОБА_7 житловий будинок АДРЕСА_1 , члени сім`ї - ОСОБА_1 та ОСОБА_4

19.03.1997 року ОСОБА_7 видано свідоцтво про право власності на вказаний будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 09.01.2018 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.11.2018 року спадкоємцями майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина - ОСОБА_1 , спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( в тому числі з урахуванням 1/6 частки від якої відмовився його син ОСОБА_10 ); син ОСОБА_4 - на 1/6 частку спадщини; дочка ОСОБА_2 - на 1/6 частку спадщини; ОСОБА_5 - на 2/6 частки спадщини (в тому числі з урахуванням 1/6 частки, від якої відмовилась його онука ОСОБА_6 , батько якої ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України в разі прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу її відкриття.

Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки до суду позивачі звернулись 10.06.2019 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, у зв"язку з пропуском позивачами строку позовної давності, про застосування якого було заявлено відповідачкою ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 261, 267, 1218 ЦК України, ст.ст.4-5, 12-13, 76-83, 89, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Березанської міської ради Київської області, Березанської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державного реєстратора комунального підприємства "Центр розвитку інвестицій Васильківського району" Київської області Кащеєва Вячеслава Івановича про встановлення факту постійного проживання, визнання недійсним свідоцтв, скасування державної реєстрації та визнання права власності на майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик