П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 221/6593/19

Номер провадження 22-ц/804/2461/20

09 вересня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів - Биліни Т.І., Мальцевої Є.Є.

за участю секретаря - Сидельнікової А.В.

сторони:

позивач- ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Новотроїцьке рудоуправління»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління», в інтересах якого діє Кльоц Олег Валерійович, на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 06 травня 2020 року, ухвалене у складі судді Писанець Н.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» (надалі: ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління») про відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 28 квітня 2017 року під час виконання трудових обов`язків в ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» загинув її син ОСОБА_7 . Посилаючись на те, що загибель єдиного сина, що сталася внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці, призвела до порушення її життєвого ритму, негативно відобразилася на її здоров`ї, вимагає від неї додаткових зусиль в організації власного життя та завдає глибоких душевних страждань, позивач просила стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 500 000 гривень.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 06 травня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 300 000 гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб. Стягнуто з ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» на користь держави судовий збір в розмірі 3000 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що позивачем до суду була подана позовна заява, яка не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме не містила всіх необхідним відомостей, зокрема вірний поштовий індекс місця знаходження відповідача, номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються. На думку відповідача, розмір моральної шкоди заявлений позивачем є непідтвердженим, необґрунтованим та не відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості. Окрім цього, суд першої інстанції не узяв до уваги те, що причиною нещасного випадку, в результаті якого загинув ОСОБА_7 , було порушення працівниками підприємства, а також потерпілим, правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Коломієць Г.Е. просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_8 підтримав доводи скарги, просив її задовольнити.

Позивач та її представник - адвокат Коломієць Г.Е. в суді апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення а судове рішення - без змін.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Так, при розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , який є сином позивача ОСОБА_1 , перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління», де працював помічником машиніста екскаватора вапнякового кар`єру.

28 квітня 2017 року ОСОБА_7 , під час виконання трудових обов`язків у результаті нещасного випадку, загинув.

За результатами спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_7 28 квітня 2017 року, були складені акти форми Н-1 та Н-5.

Згідно Акту спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5, затвердженого першим заступником начальника головного управління Держпраці у Донецькій області 27 червня 2017 року, нещасний випадок зі смертельним наслідком з помічником машиніста екскаватора ОСОБА_7 пов`язаний з виробництвом. До осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку відносяться ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Причинами настання нещасного випадку є неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій обладнання, устаткування тощо, порушення трудової і виробничої дисципліни, у тому числі невиконання посадових обов`язків, невиконання вимог інструкцій з охорони праці, а також незадовільний психологічний клімат у колективі (а.с. 88-94).

Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 14 серпня 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є відповідальними особами ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління», було визнано винними за ст.272 ч.2 КК України, що передбачає відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особами, які зобов`язані їх дотримувати, що спричинило загибель людини (а.с 11-29).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу завдано моральної шкоди, яка пов`язана зі смертю сина, який перебував у трудових відносинах з відповідачем та загинув в результаті нещасного випадку на виробництві. Визначаючи розмір завданої позивачам моральної шкоди суд виходив із глибини, тривалості та характеру моральних страждань позивача ОСОБА_1 .

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місті в кожному структурному підрозділу умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до частини першої статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Суди першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (статті 76, 89 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував роз`яснення, викладені у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», конкретні обставини нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, внаслідок якого настала смерть єдиного сина позивача, ступінь вини відповідача, який не забезпечив належних безпечних умов праці та контролю за їх дотриманням, характер, глибину і тривалість моральних страждань матері та, з урахуванням вимог розумності і справедливості, дійшов обґрунтованого висновку стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 300 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме не містила усіх необхідних відомостей, колегія суддів відхиляє оскільки недоліки позовної заяви, що розглянув місцевий суд, не є підставою для скасування або зміни оскарженого судового рішення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що, місцевим судом не враховано те, що причиною нещасного випадку, в результаті якого загинув ОСОБА_7 , було порушення працівниками підприємства, а також потерпілим правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою є необґрунтованими, оскільки місцевим судом було повно і всебічно з`ясовані усі обставини справи, зокрема встановлена вина роботодавця у незабезпеченні належних та безпечних умов праці для свого працівника, внаслідок чого стався нещасний випадок, за результатами якого загинув син позивача, що потягло за собою негативні наслідки для життєвого устрою ОСОБА_1 , стану її фізичного та морального здоров`я. При цьому вини потерпілого в ході розслідування відповідною комісією нещасного випадку встановлено не було. Вказаний довід апеляційної скарги свідчить про небажання відповідача відшкодувати моральну шкоду, яка була заподіяна позивачу з вини підприємства.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Аргументи апеляційної скарги про те, що позивач не підтвердила належним чином розмір завданої їй моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки смерть рідної людини - це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскарженому судовому рішенні, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині оскарженого судового рішення. При вирішенні даної справи судом першої інстанції правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 06 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 09 вересня 2020 року.

Суддя: