Дата документу 04.09.2020
Справа № 501/2781/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області

подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича

заінтересовані особи:

боржник ОСОБА_1

стягувач ТОВ "БРАУН ТРЕЙД ПЛЮС"

предмет та підстави подання: про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань

учасники справи:

представник приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. ОСОБА_2 ,

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина громадянина України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього наказом № 916/2816/17, виданого Господарським судом Одеської області 24.04.2018 року, у праві виїзду за межі України.

Подання мотивоване тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича (далі приватний виконавець) перебуває наказ по справі № 916/2816/17, виданий Господарським судом Одеської області 24.04.2018 року, про Стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАУН ТРЕЙД ПЛЮС" (07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Межигірського Спасу, 6Д, фактична адреса: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 11, ) 6709/шість тисяч сімсот дев`ять/грн. 61коп. основного боргу, 75/сімдесят п`ять/грн. 27коп. пені, 6709/шість тисяч сімсот дев`ять/грн. 61коп. штрафу, 536/п`ятсот тридцять шість/грн. 78коп. інфляційних витрат, 129/сто двадцять дев`ять/грн. 45коп. 3% річних, 21662/двадцять одна тисяча шістсот шістдесят дві/грн. 57коп. подвійної плати за користування нерухомим майном у зв`язку із невиконанням обов`язку щодо повернення майна, 1600/одна тисяча шістсот/грн. судового збору, 5000/п`ять тисяч/грн. витрат на правничу допомогу.

У добровільному порядку боржник не виконує рішення суду і відповідні постанови приватного виконавця; на виклики виконавця не з`являється; про причини невиконання рішення суду не повідомляє; не надає виконавцю достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, про кошти та майно, належні йому від інших осіб, і т.і.

Боржник належним чином ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження та іншими матеріалами справи, однак, до теперішнього часу рішення суду не виконано, боржник жодного разу не намагався виконати боргові зобов`язання або вчинити інші дії спрямовані на добровільне (самостійне) виконання рішення суду.

Саме невиконання боржником наказу Господарського суду призвело до відкриття виконавчого провадження щодо його примусового виконання та вжиття до боржника заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом України «про виконавче провадження».

Заявник стверджує в поданні, що факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є об`єктивно наявним та доведеним, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

На підставі викладеного приватний виконавець звернувся до суду з відповідним поданням.

В судовому засіданні представник приватного виконавця просив суд задовольнити дане подання з підстав, викладених у ньому. У подальшому, після дослідження доказів у справі, суд продовжив розгляд подання без участі представника заявника, за попередньої його згоди.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України інші сторони в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну.

На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочину, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідна норма Конвенції міститься у статті 33 Конституції України, якою встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Такі обмеження встановлюються, зокрема, статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» що передбачає підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Таке право на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, в тому числі, коли особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках.

Розглядаючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням Європейський суд з прав людини у справі Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria) рішення від 26.11.2009 року (заява № 34383/03) визначив загальні стандарти щодо права на свободу пересування.

Тимчасове обмеження в праві виїзду за ухилення від виконання зобов`язань має відповідати трьом критеріям:

- ґрунтуватися на національному законі;

- переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції;

- відповідати справедливому балансу між правами людини та публічним інтересом, тобто бути пропорційним меті його застосування.

У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria), рішення від 26.11.2009 року (заява № 34383/03), Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином: у відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга №41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою "Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії" (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, § 60)...".

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича (далі приватний виконавець) перебуває наказ по справі № 916/2816/17, виданий Господарським судом Одеської області 24.04.2018 року про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАУН ТРЕЙД ПЛЮС" (07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Межигірського Спасу, 6Д, фактична адреса: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 11, ) 6709/шість тисяч сімсот дев`ять/грн. 61коп. основного боргу, 75/сімдесят п`ять/грн. 27коп. пені, 6709/шість тисяч сімсот дев`ять/грн. 61коп. штрафу, 536/п`ятсот тридцять шість/грн. 78коп. інфляційних витрат, 129/сто двадцять дев`ять/грн. 45коп. 3% річних, 21662/двадцять одна тисяча шістсот шістдесят дві/грн. 57коп. подвійної плати за користування нерухомим майном у зв`язку із невиконанням обов`язку щодо повернення майна, 1600/одна тисяча шістсот/грн. судового збору, 5000/п`ять тисяч/грн. витрат на правничу допомогу (а.с.8).

16.06.2018 року приватним виконавцем прийнято постанову ВП № 56622373, про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 916/2816/17, виданого Господарським судом Одеської області 24.04.2018 року, яка була надіслана на адресу сторін виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 16.06.2018 року за вих. № 55 (а.с.10-14).

16.06.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна та коштів боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення за виконавчим документом, а також накладено арешт на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, з урахуванням суми стягнення за виконавчим документом, стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, що знаходяться на всіх рахунках боржника ОСОБА_1 , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Копії зазначеної постанови були надіслані на виконання до банків та інших фінансових установ, в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам виконавчого провадження 16.06.2018 року за вих. № 56 (а.с.16-18).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію обтяження №127876818 від 16.06.2018 року, приватним виконавцем внесено до реєстру запис про арешт нерухомого майна боржника відповідно до постанови про арешт майна та коштів боржника від 16.06.2018 року ВП №56622373 (а.с.26-33).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №127876924 від 16.06.2018 року та №216045622 від 13.07.2020 року за боржником ОСОБА_1 , не зареєстровано права власності на об`єкти нерухомого майна (а.с.26-33).

Згідно довідки від 16.06.2018 року Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 18.06.2008 року взято на облік як фізична особа-підприємець (а.с.19-25).

Відповідно до довідки від 14.07.2020 року Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 12.09.2019 року внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особою-підприємцем, номер запису: 6001722.

З отриманих відповідей від Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями на запити приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., №41540178 від 16.06.2018 р.; №41875163 від 25.06.2018р.; №42119363 від 04.07.2018 р.; №43503439 від 09.08.2018 р.; №58158982 від 30.05.2019р.; від 04.12.2019р.; від 26.02.2020р.; №83122803 від 13.07.2020 р., вбачається, що боржником періодично відкриваються рахунки у банківських установах, проте, коштів на рахунках або не достатньо для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом, або відсутні взагалі, або рахунки закриті боржником після певних операцій з коштами.

04.09.2018 року вх. №819 на адресу приватного виконавця надійшло повідомлення АТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» за вих.№191/ІІ-БТ від 30.08.2018 року, про відкриття боржником ОСОБА_1 рахунку.

Також, 25.07.2019 року за вх.№ 4254 на адресу приватного виконавця надійшло повідомлення АТ «Універсал Банк» за вих.№589211 від 08.07.2019 року, про відкриття боржником ОСОБА_1 рахунків.

При примусового виконанні виконавчого провадження ВП № 56622373, на адреси банків надсилалися платіжні вимоги на списання та реєстри платіжних вимог, у виконанні яких банками було відмовлено у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку боржника.

Приватним виконавцем стягнуто та перераховано стягувачу стягнуті кошти з боржника у сумі 847,37 грн. (06.07.2018 року - 414,69 грн., 23.07.2018 року - 414,69 грн та 25.09.2018 року 17,99 грн. з нового рахунку).

Однак, на рахунках боржника відсутні кошти для виконання вимог виконавчого документа в повному обсязі.

Крім того, Державною фіскальною службою України надано приватному виконавцю відповіді № від 21.06.2018р.; № від 27.06.2018р.; № від 04.07.2018р.; № від 10.08.2018р.; № від 31.05.2019р.; від 22.01.2020р.; 24.01.2020р.; від 26.02.2020р.; №83122753 від 13.07.2020р., про відсутність щодо божника-фізичної особи інформації про отримання останнім сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платника податків та сум щодо утримання податку.

Пенсійним фондом України на запити приватного виконавця про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, та про осіб-боржників, які отримують пенсії: №41540177 від 16.06.2018р.; №41540176 від 16.06.2018р.; №41875158 від 25.06.2018р.; №41875157 від25.06.2018р.; №42119360 від 04.07.2018р.; №42119359 від 04.07.2018р.; №43503437 від 09.08.2018р.; №43503436 від 09.08.2018р.; №58158976 від 30.05.2019р.; №58158975 від 30.05.2019р.; №69596547 від 04.12.2019р.; №69596546 від04.12.2019р.; №71020122 від 09.01.2020р.; №71020121 від 09.01.2020р.; №74522845 від 26.02.2020р.; №74522844 від26.02.2020р.; №83122748 від 13.07.2020р.; №83122747 від 13.07.2020р., отримано відповіді про боржника ОСОБА_1 як особи, яка не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, а також інформації про останнє місце роботи боржника, а також відповіді про відсутність інформації про отримання боржником пенсії.

Згідно відповіді територіального сервісного центру 5147 за вих. №605 від 22.06.2018 року, та відповідей Міністерства внутрішніх справ України від 18.06.2019р.; від 05.12.2019р.; від 11.01.2020р.; від 26.02.2020р.; №83122790 від 13.07.2020р., транспортних засобів за боржником також не зареєстровано.

На запит приватного виконавця №5662237 від 24.02.2020 року КП Южненське Міське Бюро Технічної Інвентаризації, надано відповідь №01-09-58 від 11.03.2020 року, що за боржником ОСОБА_1 право власності на об`єкти нерухомого майна не зареєстровано.

Листом від 09.01.2020 року стягувач ТОВ «БРАУН ТРЕЙД ПЛЮС» повідомив приватного виконавця про те, що боржник працює керівником ТОВ «СКР МЕНЕДЖМЕНТ» (ідентифікаційний код 42883398, м. Одеса, вул. Інглезі, будинок 2, офіс 416).

Детальна інформація підтверджується з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

11.01.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка надіслана на адресу ТОВ «СКР МЕНЕДЖМЕНТ» 11.01.2020 року за вих. № 84, для виконання.

24.02.2020 року за вих. №56622373 направлено запит приватного виконавця на адресу ТОВ «СКР МЕНЕДЖМЕНТ», щодо прийняття до виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 , про причини через які не здійснюється відрахування коштів та надати звіт про здійснені відрахування та виплати.

27.04.2020 року до керівника ТОВ «СКР МЕНЕДЖМЕНТ» ОСОБА_1 направлена вимога приватного виконавця де зазначено з`явитись та надати інформацію.

Також, 02.07.2020 року до керівника ТОВ «СКР МЕНЕДЖМЕНТ» Станова Д.М. направлена повторна вимога приватного виконавця, де зазначено з`явитись та надати інформацію про прийняття до виконання прийняття до виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 від 11.01.2020 року ВП 56622373;

- про причини невиконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 від 11.01.2020 року ВП 56622373;

- надати Декларацію про доходи та майно за формою, встановленою Міністерством юстиції України (додаток 1 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5), ознайомитись можна в мережі Інтернет за посиланням https://minjust.gov.ua/ua/news/48654;

- письмові пропозиції щодо видів майна, на яке слід звернути стягнення в першу чергу;

- надати звіт про здійснені відрахування та виплати;

- надати інформацію про дебіторську заборгованість ОСОБА_1 .

Отже, будучи керівником підприємства, всупереч нормам законодавства боржник умисно приховує від виконавця свою офіційну заробітну плату.

Також, боржник умисно ігнорує всі звернення та вимоги виконавця відносно заробітної плати та інших доходів, отриманих як від ТОВ «СКР МЕНЕДЖМЕНТ», так і з інших джерел, та по сьогоднішній день не надав жодної офіційної відповіді на направлені йому виконавцем звернення.

Таким чином, наведене свідчить про наявні кошти у боржника, які останні не спрямовує на виконання рішення

На підставі викладеного суд доходить до висновку, що приватним виконавцем вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення та всі вони виявилися безрезультатними.

Отже, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є об`єктивно наявним та доведеним, що підтверджується копіями документів, долучених до подання та досліджених у судовому засіданні.

Керуючись ст.441 ЦПК України, ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича (заінтересовані особи: ОСОБА_1 , стягувач ТОВ "БРАУН ТРЕЙД ПЛЮС") про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього наказом № 916/2816/17, виданого Господарським судом Одеської області, суддя ОСОБА_3 24.04.2018 року, у праві виїзду за межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлено 04 вересня 2020 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко