Справа № 152/675/20
УХВАЛА

30 липня 2020 року м. Шаргород

Справа №152/675/20

Провадження №2/152/266/20

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши позовну заяву Кредитної спілки «Злагода», в інтересах якої діє адвокат Бабошин Андрій Сергійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

24.06.2020 року адвокат Бабошин А.С. звернувся до Шаргородського районного суду з означеним позовом в інтересах КС «Злагода» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту у сумі 5008,62 грн.

Мотивуючи позов, представник позивача зазначив, що 27.11.2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №7920к, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 3500 грн. на строк 12 місяців на засадах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору в розмірі 75%.

За несвоєчасне надходження планового платежу повністю або частково на строк, що перевищує три календарні дні, процентна ставка по кредиту змінюється і встановлюється у розмірі 225% річних від суми залишку кредиту.

Крім того, у разі прострочення позичальником графіку платежів на строк, що перевищує 60 днів, кредитодавець має право стягнути з позичальника штраф у розмірі 60% від суми несвоєчасно внесеного платежу.

Заборгованість відповідача перед позивачем по Договору кредиту від 27.11.2013 року за №7920 становить 5008,62 грн.

Представник позивача вважає, що вказана вище сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на підставі вимог ст.ст.15, 16, 509, 526, 527, 625, 1054 ЦК України.

Крім того, представник позивача у позовній заяві зазначає, що у позивача відсутні доходи за минулі роки, а також, що в провадженні Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області перебуває два кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0002901 від 06.05.2015 року та №0000240 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 5 ст.191 КК України, у зв`язку із чим просить звільнити позивача від сплати судового збору, згідно з вимогами ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України та враховуючи практику Верховного Суду та ЄСПЛ.

Після отримання позовної заяви судом також виконано вимоги ч.6 ст.187 ЦПК України та встановлено з інформації Стрільницької сільської ради від 02.07.2020 року, що відповідач зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 06.07.2020 року залишено без руху позовну заяву Кредитної спілки «Злагода», оскільки вона подана з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України, зокрема, відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч.4 ст.175 ЦПК України).

Частиною 4 ст.177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо (ч. 3 ст. 177 ЦПК України).

Крім того, відповідно до вимог ч.7 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Так, в позовній заяві представник позивача зазначав, що сума боргу, включаючи штрафи, відсотки та нарахування у зв`язку із простроченням планового платежу становить 5008,62 грн.

Разом з тим, в порушення п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Також, при перевірці позовної заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що від імені позивача КС «Злагода» до суду звернувся та підписав позовну заяву адвокат Бабошин А.С., що діє на підставі довіреності від 09.06.2020 року, яка видана та підписана від імені позивача головою правління Спілки Пекарчуком М.М.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна (ч.1 ст. 62 ЦПК України).

Згідно з ч.3 ст.62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

При перевірці позовної заяви та доданих до неї матеріалів також встановлено, що в позові не зазначено та до позову не додано будь-яких документів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 щодо підписання довіреності на ім`я адвоката Бабошина А.С., тобто таких, що посвідчують службове становище і повноваження ОСОБА_2 як посадової особи КС на надання довіреностей на звернення з позовом до суду, зокрема, Статуту Спілки, іншого документу на підтвердження повноважень, що є порушенням ч.7 ст.177 ЦПК України.

Також, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, позивачем не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Натомість, представник позивача у позовній заяві просить про звільнення або відстрочення сплати судового збору, посилаючись на відсутність доходів у позивача за минулі роки та відкриті кримінальні провадження відносно посадових осіб КС за ч.ч.1, 2,5 ст.191 КК України.

Так, згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

За статтями 1, 2 цього Закону, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина 2 статті 3 цього Закону містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня становить 2102 гривню.

Проте, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви позивачем не додано доказів про сплату ним судового збору, який слід сплатити у 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 2102 грн.

Так, відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст.136 встановлено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні правила встановлені у статті 8 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, представником позивача про відстрочення сплати судового збору або про звільнення від сплати судового збору зазначено у позові, у порушення ч.3 ст.177 ЦПК України, тобто у позапроцесуальному порядку, не передбаченому ЦПК України.

До того ж, представник позивача не навів достатніх доводів, не зазначив та не надав доказів у підтвердження відсутності доходів у позивача для сплати судового збору чи важкого фінансового становища позивача, а тому відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору, або відстрочення судового збору, оскільки порушується конституційна засада судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк позивачу, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду від 06.07.2020 року і роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Проте, ухвала судді від 06.07.2020 року до даного часу залишена без належного реагування, хоча отримана позивачем КС «Злагода» 10.07.2020 року, що підтверджується зворотним рекомендованим поштовим повідомленням про вручення копії ухвали суду (а.с.26).

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки цивільним процесуальним законодавством України не передбачено надання повторного строку на виправлення недоліків позовної заяви, то позовна заява КС «Злагода» вважається неподаною і повертається позивачеві.

Дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню до суду з позовом, поданим і оформленим в порядку, встановленому ст.175 ЦПК України, після усунення зазначених в ухвалі обставин.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України

ухвалив:

Позовну заяву Кредитної спілки «Злагода», в інтересах якої діє адвокат Бабошин Андрій Сергійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачеві.

Роз`яснити, що позивач Кредитна спілка «Злагода» вправі повторно звернутися до суду з позовом, поданим і оформленим відповідно до ст.175 ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Ухвала складена 30.07.2020 року.

Суддя: