У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2020 Справа №607/15084/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Варода Павло Борисович про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Варода П.Б. подала до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Одночасно із поданням позову представник позивачки адвокат Варода П.Б. подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що предметом позову є поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_2 . Відтак, позивач вважає, що на даний час наявні ризики відчуження відповідачем зареєстрованої за ним на праві власності квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову . Посилаючись на наведене просив задовольнити заяву про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд приймає до уваги наступні обставини:

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №223211512, сформованої 09 вересня 2020 року, за відповідачем ОСОБА_2 01 липня 2013 року зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52.

Відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

Враховуючи те, що предметом даного позову є поділ спільного майна подружжя квартири АДРЕСА_1 , наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, оцінюючи наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, та, з огляду на наявність ризиків відчуження відповідачем належного йому майна, суд приходить до переконання, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та керуючись статтями 149-154,259,260, 353,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Варода Павло Борисович про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову несуть відповідальність, встановлену законом.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати в: Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка