ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4368/20 Справа № 204/4382/19 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання порядку користування домоволодінням, що є спільною частковою власністю, усунення перешкод в користуванні домоволодінням шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання порядку користування домоволодінням, що є спільною частковою власністю, усунення перешкод в користуванні домоволодінням шляхом вселення.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року позивачу належить на праві власності 5/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , а відповідачці ОСОБА_1 належить 15/200 частин вказаного домоволодіння, 90/100 частин домоволодіння належить ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору про визначення ідеальних часток від 15.06.2010 року.

Належні позивачу та відповідачу частини домоволодіння в цілому складаються з: житлового будинку А 2, приміщення 2-1 коридор, площею 2,5 кв.м., 2-2 вбиральня площею 1,4 кв.м., 2-3 кухня площею 10,3 кв.м., 2-8 коридор площею 2,5 кв.м, житлових кімнат: 2-4 площею 8,0 кв.м., 2-5 площею 18,5 кв.м., 2-6 площею 10,5кв.м., 2-7 площею 10,7 кв.м., 2-8 коридор площею 4,6 кв.м. загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м.; допоміжною площею 18,8 кв.м., вбиральня Д, огорожі № 4,9,10, хвіртки № 6,8, водоколонки № 5 (споруди), замощення І.

Однак, відповідач не визнає права власності позивача на частину домоволодіння та чинить перешкоди у користуванні спільним майном, не пускає позивача на територію домоволодіння, не дає ключі від воріт та житлового будинку.

Сама ж відповідачка у домоволодінні не проживає, належну їй та позивачці частини домоволодіння здає в оренду стороннім особам. Позивачка неодноразово намагалася заселитися у домоволодіння, однак, відповідач чинить перешкоди, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом.

На підставі викладеного, позивач просив суд:

- визначити порядок користування житловим будинком А-2 в домоволодінні АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_2 , житлову кімнату 2-7 площею 10, 7 кв.м.;

- у користуванні ОСОБА_1 залишити житлові кімнати 2-4 площею 8,0 кв.м., 2-5 площею 18,5 кв.м., 2-61 площею 0,5 кв.м., всього жилою площею 37 кв.м.; в загальному користуванні в домоволодінні АДРЕСА_1 в житловому будинку А 2 залишити коридор площею 2,5 кв.м., 2-2 вбиральню площею 1,4 кв.м., 2-3 кухню площею 10,3 кв.м, 2-8 коридор площею 4,6 кв.м., а також вбиральню Д, огорожі № 4,9,10, хвіртку № 6,8, водоколонку № 5 (споруди), замощення І;

- усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом вселення у домоволодіння (а.с.2-6, 92-96).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визначення порядку користування домоволодінням, що є спільною частковою власністю, усунення перешкод в користуванні домоволодінням шляхом вселення задоволено частково.

Встановлено наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_2 :

- виділити у користування ОСОБА_2 , житлову кімнату 2-7 площею 10, 7 кв.м.;

- виділити у користування ОСОБА_1 житлові кімнати 2-4 площею 8,0 кв.м., 2-5 площею 18,5 кв.м., 2-61 площею 0,5 кв.м., всього жилою площею 37 кв.м.;

- залишити в загальному користуванні домоволодіння АДРЕСА_1 в квартирі АДРЕСА_3 : коридор площею 2,5 кв.м., 2-2 вбиральню площею 1,4 кв.м., 2-3 кухню площею 10,3 кв.м, 2-8 коридор площею 4,6 кв.м., а також вбиральню Д, огорожі № 4,9,10, хвіртку № 6,8, водоколонку № 5 (споруди), замощення І.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні та володінні власністю у квартирі АДРЕСА_4 .

Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_4 .

Вирішено питання щодо судового збору (а.с.123-127).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року № 204/5169/16-ц, визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на 15/200 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на 5/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (арк.с.17-25).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого 13.03.2017 року, домоволодіння складається з житлового будинку А 2 (квартира 1 на першому поверсі): приміщення 2-1 коридор, площею 2,5 кв.м., 2-2 вбиральня площею 1,4 кв.м., 2-3 кухня площею 10,3 кв.м., житлових кімнат: 2-4 площею 8,0 кв.м., 2-5 площею 18,5 кв.м., 2-6 площею 10,5кв.м., 2-7 площею 10,7 кв.м., 2-8 коридор площею 4,6 кв.м. загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м.; допоміжною площею 18,8 кв.м., вбиральня Д, огорожі № 4,9,10, хвіртки № 6,8, водоколонки № 5 (споруди), замощення І (арк.с.10- 16).

Відповідно до відповіді Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 01.07.2019 року № 45.6/46А3, відповідно до відомчої бази Національної поліції України 11.06.2019 року до спецлінії «102» УОРЗОР ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її тітка ОСОБА_1 не пускає її до будинку розташованого за адреою: АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_2 вона має документи на другу половину будинку. Звернення зареєстровано до ЖЄО Чечелівського ВП від 11.06.2019 року за № 14659. На вказане повідомлення здійснювали виїзд поліцейські УПП в Дніпропетровській області ДПП (Легіон -0413), які в свою чергу заначили, що прибувши на місце події з ОСОБА_2 проведено бесіду щодо її подальших дій. Заявниця зазначила, що допомоги не потребує (арк.с.34).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно а Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 належить 15/200 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності. ОСОБА_2 належить 5/200 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (арк.с.97-98).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як співвласник спірного домоволодіння, має право на користування ним, тому її позовні вимоги про зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні домоволодінням та її вселення у спірне житлове приміщення підлягають задоволенню. Суд вважав за необхідне усунути позивачу перешкоди у користуванні власністю, та вселення її у квартиру АДРЕСА_4 , оскільки встановив , що відповідно до технічного паспорту, зазначене домоволодіння складається з квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 .

Також, суд першої інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_2 , у спосіб, визначений позивачем, оскільки 5/200 частини домоволодіння належать позивачу та буде складати 11, 9 кв.м. (5/200 від житлової площі 47,7 кв.м.), що в натурі буде приблизно відповідати площі кімнати у 10,7 кв.м., але на 1,2 кв.м. менше житлової площі, яка має бути виділена їй у відповідно до частки у спільному майні.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Судом встановлено, що між сторонами існують неприязні стосунки, позивач обмежений в праві користування своїм майном, оскільки відповідач чинить йому перешкоди у доступі до будинку.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має припущення щодо порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про здійснення певних дій для попередження такого порушення. Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Враховуючи встановленні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що майнові права ОСОБА_2 , як власника 5/200 частин домоволодіння підлягають захисту. Колегія суддів вважає вірним спосіб захисту позивача шляхом вселення та обов`язку відповідача не чинити перешкод.

Разом з тим, судом першої інстанції не було враховано тих обставин, що співвласники спірного домоволодіння, сторони у справі, не здійснили поділу цього будинку.

В матеріалах справи відсутні також правовстановлюючі документи щодо поділу домоволодіння на квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 . Даний факт сторони підтвердили в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Крім цього, позивачка в прохальній частині позову та уточненого позову не ставила питання щодо вселення її саме в квартиру АДРЕСА_5 спірного домоволодіння.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та ухвалив рішення щодо вселення ОСОБА_2 в не існуючу квартиру АДРЕСА_5 спірного домоволодіння.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково та зобов`язати ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні та володінні власністю 5/200 частини домоволодінням АДРЕСА_1 . Вселити ОСОБА_2 в домоволодіння АДРЕСА_1 . В іншій частині позову слід відмовити.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1152,6 грн та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 788,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання порядку користування домоволодінням, що є спільною частковою власністю, усунення перешкод в користуванні домоволодінням шляхом вселення задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні та володінні власністю 5/200 частини домоволодінням АДРЕСА_1 .

Вселити ОСОБА_2 в домоволодіння АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1152,6 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 788,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: