ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 645/4927/17

провадження № 22-ц/818/3799/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

Суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2018 року, постановлену суддею - Іващенко С.О., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання розписки недійсною,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати розписку написану 02.02.2015 року від імені ОСОБА_1 недійсною.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як постановлену з порушенням норм процесуального права та направили справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга містить посилання на те, що позивач ОСОБА_4 не повідомлявся судом про час та місце проведення судових засідань. В матеріалах справи відсутні будь-які докази вручення позивачу повідомлень про час та місце проведення судових засідань.

Крім того, позивач надав необхідні повноваження представнику ОСОБА_5 для участі в судових засіданнях з усіма правами, що їх надано законом позивачу.

Свою відмову суд мотивував тим, що у судове засідання, призначене на 17.01.2018 року, 20.02.2018 року, 27.06.2018 року та 24.10.2018 року позивач не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що в судові засіданні призначені на 17.01.2018 року, 20.02.2018 року, 27.06.2018 року та 24.10.2018 року позивач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Заяв про слухання справи за його відсутності до суду не надав. Судові повістки, які були направлені за місцем проживання позивача, що зазначена ним у позовній заяві, поверталися не врученими з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Судом було визнано, що позивач не з`явився до суду без поважних причин та застосував наслідки ч. 5 ст. 223 ЦПК України, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Проте з таким висновком судова колегія погодитись не може.

Згідно матеріалів справи позивачу ОСОБА_1 судові повістки були направлені з викликом у судові засідання на 17.01.2018 року, отриману його представником ОСОБА_5 , на 17.05.2018 року повернуту на адресу суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», на 22.11.2018 року отриману представником ОСОБА_5 (а.с. 15, 54-55, 74).

Жодної повістки особисто ОСОБА_6 отримано не було.

Також, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача та його представника в судове засідання призначене на 20.02.2018 на яке посилається суд першої інстанції.

Щодо судового засідання призначеного на 27.06.2018 року, то представником позивача ОСОБА_5 17.05.2018 подано заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення її клопотання про витребування доказів в судовому засіданні. (а.с. 58). Проте, судове засідання було відкладено на 13.09.2018 року. Доказів повідомлення позивача та/або його представника про відкладення розгляду справи матеріали справи не містять.

Крім того, матеріали справи містять заяву від ОСОБА_1 від 07.06.2018 року про повернення позовної заяви, аналогічну заяву було подано і його представником ОСОБА_5 08.11.2018 року (а.с. 53,78), які судом першої інстанції не розглянуті.

Доказів виклику та належного повідомлення сторін про судове засідання призначене на 13.12.2018 року, в якому було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд належно повідомленого позивача.

За таких обставин, застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК як підстави залишення заяви без розгляду можливе лише у разі двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо в судове засідання з розгляду справи.

Таким чином, судова колегія зазначає, що оскільки суд першої інстанції дійшов не вірного висновку щодо повторної неявки позивача в судове засідання, підстав для застосування ч. 5 ст. 223 ЦПК України та залишати без розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 не має.

За правилами п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. 251, п.6 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1ст. 379, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2018 року - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 18 вересня 2020 року.