№ провадження 2/646/1991/2020
Справа № 646/5293/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.20 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Білінська О.В., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-Захист-1», третя особа: Київська місцева прокуратура № 5 про стягнення заборгованості по зарплаті,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вищевказана позовна заява, у прохальній частині якої позивач просить:

-зобов`язати відповідача ТОВ «ВІП-Захист-1» сплатити позивачу суму заборгованості по заробітній платі та суму компенсації у загальному розмірі 50420,29 грн.

-винести окрему ухвалу про виявлення порушення закону при розгляді справи, яку на підставі ст. 112 КПК України направити для розгляду по суті до органів прокуратури.

Вказана позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Так, статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В заяві відсутнє обґрунтування вимог, та прохальна частина заяви викладена не коректно. Позивачу необхідно уточнити перший пункт, а саме в частині стягнення на його користь, а не зобов`язання. Крім того, не зрозуміло викладений пункт 2 прохальної частини, який містить посилання на норми ст. 112 КПК України.

Крім того, відповідно ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивачем не конкретизовано зміст позовних вимог у прохальній частині позовної заяви, а саме: не зазначено в якому розмірі він просить стягнути заборгованість по заробітній платі та компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати та за який період.

Положеннями п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містить зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

У вказаній позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за час затримки виплати заробітної плати, однак у тексті позовної заяви він посилається на положення ст.117 КЗпПУ, яка визначає підстави стягнення з роботодавця на користь працівника середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Слід зазначити, що середній заробіток за час затримки розрахунку та компенсація затримки виплати заробітної плати є різними категоріями.

Таким чином, позивач повинен визначитись із обраним ним способом захисту порушених прав та викласти його у відповідній редакції позовної заяви.

Більш того, у позовній заяві позивачем зазначено в якості третьої особи Київську місцеву прокуратуру № 5. В той же час, положеннями діючого ЦПК України передбачено, що треті особи поділяються на ті, що заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та ті, що їх не заявляють. В той же час, позивачем не конкретизовано статус заявленої у позовній заяві третьої особи.

Також слід зазначити, що треті особи беруть участь у розгляді справи, якщо рішення суду може вплинути на їх права та обов`язки. При цьому, позовна заява не містить відомостей щодо того, на які права та обов`язки Київської місцевої прокуратури № 5 вплине можливе рішення у вказаній справі.

Поміж інше, позивачем не виконано вимоги п.п. 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме:

- не додано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- не надано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вимог ч. 2, 4 і 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Разом з тим, подані позивачем копії додатків до позовної заяви не завірені належним чином.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177,185, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-Захист-1», третя особа: Київська місцева прокуратура № 5 про стягнення заборгованості по зарплаті - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Білінська