РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року

м. Рівне

Справа № 1715/2798/12

Провадження № 22-ц/4815/855/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач: Заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України",

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2020 року, постановлеу в складі судді Долі В.А., у справі № 171/2798/12,

в с т а н о в и в :

20 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення суду від 22.05.2012 у справі №1715/2798/12 за позовом заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі ПАТ «Державний експортно імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що 21.02.2020 Верховним Судом було прийнято постанову у справі №570/2228/14-ц за позовом ПАТ «Державний експортно імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 65207С82 від 02.11.2007 якою встановлено, що строк зобов`язання по кредитному договору банком було змінено з 01.11.2023 року на 24.01.2011, і вимоги банку про стягнення процентів та пені після 24.01.2011 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Доводить, що факт припинення зобов`язань по кредитному договору та незаконність нарахування відсотків мають суттєве значення для даної справи, оскільки предметом розгляду є неправомірність нарахування відсотків за період з 16.04.2011 по 06.03.2012, тобто після припинення кредитного договору. Цю обставину вважає нововиявленою, у зв`язку з чим просить суд переглянути рішення за цими обставинами.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.05.2012 у справі №1715/2798/12 за позовом заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі ПАТ «Державний експортно імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставини на які посилається заявник, як на нові докази, які отримані після вирішення спору, а саме ухвалення Верховним Судом постанов у справі № 570/2228/14-ц не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із означеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Державний експортно імпортний банк України» заперечує доводи останньої просить суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без зміни.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Частиною другою вказаної статті визначено перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, якими є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Відповідно до частини 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених наведеними нормами, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права і обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PОNОMARYОV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Судом встановлено, що заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.05.2012 задоволено позов заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Рівне до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по кредитному договору № 65207С82 від 02 листопада 2007 року за період з 16 квітня 2011 року по 06 березня 2012 року в розмірі 13594, 20 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 108590,47 грн., та 171905,32 грн. пені, а всього 280495 гривень 79 копійок; з відповідача на користь держави стягнуто 2804, 96 гривень судового збору.

Рішення суду набрало законної сили 21.11.2012.

Колегія суддів вважає, що наведені заявником доводи зводяться до того, що в іншій справі з подібними правовідносинами Верховний Суд сформував іншу правову позицію та іншу юридичну оцінку тих самих фактичних обставин, що мали місце у цій справі. Тобто, йдеться не про надання судом оцінки новим обставинам, які існували на час ухвалення судового рішення та можуть істотно вплинути на вирішення спору по суті, однак не були та не могли бути відомі заявнику на момент ухвалення рішення суду, а про існування іншого тлумачення норми матеріального права судом касаційної інстанції.

Висновки наведені у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 570/2228/14-ц на яку посилається заявник не носять преюдиційний характер, тобто не є обов`язковими для застосування судом.

Разом з тим, зміна правової позиції суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах не може розцінюватися як нововиявлена обставина у розумінні статті 423 ЦПК України. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 3 розділу V Цивільного процесуального кодексу України. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 вересня 2020 року.

Головуючий :

Судді :