ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1095/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 адвоката Собецької Г.В., представника ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» - адвоката Головатого П.О., начальника Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮУ (м. Хмельницький) - Джубаби Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року (суддя Палінчак О.М.) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на постанову начальника Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮУ (м. Хмельницький) Джубаби Д.О. від 11 лютого 2020 року у виконавчому провадженні № 59307283, якою скасовано постанови: про закінчення виконавчого провадження № 59307283 від 12 серпня 2019 року; про накладення арешту на кошти боржника винесену в межах виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору № 59951392 від 05 вересня 2019 року; про відкриття виконавчого провадження № 59951392 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 59307283 від 12 серпня 2019 року; про накладення штрафу на боржника. Зазначеною постановю зобов`язано державного виконавця: звернутися до суду з поданням про роз`яснення судового рішення в строк до 17 лютого 2020 року; винести постанову про зняття арешту з коштів боржника у строк до 14 лютого 2020 року.

Свою скаргу ОСОБА_1 мотивує тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року, ОСОБА_1 виселено з кімнати № НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1 . Дане рішення було виконано 24 лютого 2017 року та відповідачку було виселено з вищевказаної кімнати.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до Хмельницького міськрайонного суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року позовну заяву ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» залишено без розгляду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2019 року здійснено поворот виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року про виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення шляхом вселення її в кімнату АДРЕСА_1 .

На виконання даної ухвали 04 червня 2019 року був виданий виконавчий лист № 686/13976/16-ц.

Постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області Герасимовим А.А. було відкрито виконавче провадження. 01 червня 2019 року рішення суду було виконано, ОСОБА_1 було вселено в кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується актом державного виконавця від 01 серпня 2019 року.

ОСОБА_3 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Другого відділу ДВС м. Хмельницького про визнання незаконними дій державного виконавця. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 . Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано, позов ОСОБА_3 задоволено та вирішено визнати незаконними дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області щодо вселення 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 в житлову кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1 , які оформлено Актом державного виконавця від 01 серпня 2019 року про примусове виконання виконавчого листа № 686/13976/16-ц виданого 04 червня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 686/21643/19.

На підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 686/21643/19 начальник відділу Джубаба Д.О. виніс оскаржувану постанову.

На думку скаржниці дана постанова підлягає скасуванню, оскільки начальник відділу не врахував, що виконавче провадження закінчено, постанову про закінчення виконавчого провадження адміністративний суд не скасовував; ОСОБА_1 вселена в кімнату № НОМЕР_1 , тобто рішення суду фактично виконано; рішення про виселення ОСОБА_1 з кімнати № НОМЕР_1 немає; рішення адміністративного суду не спростовує факт добровільного невиконання рішення суду та перешкоджання його виконання зі сторони боржника - ТОВ «ЖЕД ПМК 2015».

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просила суд скасувати постанову начальника Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Джубаби Д.О. винесену 11 лютого 2020 року у виконавчому провадженні № 59307283.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та задовольнити скаргу ОСОБА_1 .

Вважає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що приймаючи оскаржувану постанову начальник відділу не врахував, що виконавче провадження закінчено.

Крім того, зазначає, що постанову про закінчення виконавчого провадження адміністративний суд не скасував, оскільки ОСОБА_3 та ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» її не оскаржували.

Крім того, суд не зобов`язував ДВС скасовувати постанову про закінчення виконавчого провадження. Незаконність даної постанови ніким не встановлена.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а на територіях інших держав - міжнародними договорами України на засадах взаємності.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Частиною 1 статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому. Державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача. Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення.

Пунктом 9 частини 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до ст. 41 Закону України Про виконавче провадження, визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 25 лютого 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом постановлено ухвалу про поворот виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року про виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення шляхом вселення її в кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку, що по АДРЕСА_1 (а. с. 201 Т. 1).

19 березня 2019 року ОСОБА_3 купила житлову кімнату № НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договором купівлі-продажу від 19 березня 2019 року (а. с. 32, 34 Т. 2).

4 червня 2019 року на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2019 року був виданий виконавчий лист № 686/13976/16-ц. (а. с. 6 Т. 2). Зазначений лист передано на виконання до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області, де було відкрите виконавче провадження № 59951392.

1 серпня 2019 року рішення суду було виконано, ОСОБА_1 було вселено в кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується актом державного виконавця від 01 серпня 2019 року (а. с. 15 Т. 2).

12 серпня 2019 року виконавче провадження № 59951392 було закрите на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а. с. 8 Т. 2).

26 грудня 2019 року постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 686/21643/19 визнано незаконними дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо вселення 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 в житлову кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1 , які оформлено Актом державного виконавця від 01 серпня 2019 року про примусове виконання виконавчого листа № 686/13976/16-ц виданого 04 червня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом (а. с. 48-50 Т. 2).

11 лютого 2020 року начальником Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому ЦЗМУ МЮУ (м. Хмельницький) Джубабою Д.О. було винесено постанову, якою скасовано постанови: про закінчення виконавчого провадження № 59307283 від 12 серпня 2019 року; про накладення арешту на кошти боржника винесену в межах виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору № 59951392 від 05 вересня 2019 року; про відкриття виконавчого провадження № 59951392 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 59307283 від 12 серпня 2019 року; про накладення штрафу на боржника; зобов`язано державного виконавця: звернутися до суду з поданням про роз`яснення судового рішення в строк до 17 лютого 2020 року; винести постанову про зняття арешту з коштів боржника у строк до 14 лютого 2020 року (а. с. 44 Т. 2).

3 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на постанову про скасування процесуального документу від 11 лютого 2020 року, прийняту начальником Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮУ (м. Хмельницький) Джубабою Д.О. (а. с. 59-60 Т. 2).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що начальник відділу Джубаба Д.О. при винесенні оскаржуваної ОСОБА_1 постанови 11 лютого 2020 року, діяв в межах своїх повноважень та відповідно до положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Посилання апелянта, що судом першої інстанції не враховано, що приймаючи оскаржувану постанову начальник відділу не врахував, що виконавче провадження закінчено є безпідставними.

Начальник відділу Джубаба Д.О., прийняв оскаржувану постанову на виконання вимог постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 686/21643/19) у відповідності до вимог ст. ст. 41 та 74 З У «Про виконавче провадження» під час здійснення контролю за діями свого підлеглого у виконавчому провадженні № 59307283.

Тобто, начальник відділу Джубаба Д.О. при винесенні оскаржуваної ОСОБА_1 постанови 11 лютого 2020 року, діяв в межах своїх повноважень та відповідно до положень ст. 41 та 74 З У «Про виконавче провадження», а тому підстави для скасування цієї постанови відсутні.

Не може бути підставою для скасування ухвали суду посилання апелянта, що постанову про закінчення виконавчого провадження адміністративний суд не скасував, оскільки ОСОБА_3 та ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» її не оскаржували, тому у начальника ДВС не було підстав для скасування цих постанов. Відповідач вчинив оскаржувані дії в межах своїх повноважень. Внаслідок зазначених дій відповідача порушення прав ОСОБА_1 не наступили. ОСОБА_1 проживає у квартирі до якої її вселили.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки ухвала суду правильна, обґрунтована, відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк