Справа № 444/1940/20
Провадження № 2-з/444/1/2020
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову до пред`явлення позову до суду

05 серпня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області у складі Олещук М. М. , розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно до пред`явлення позову до суду,

в с т а н о в и в :

03 серпня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій заявники просять вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке підлягає поділу та знаходиться у АДРЕСА_1 , зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельна ділянка, площею 0,0800 га, кадастровий номер :01:020:0041, та земельна ділянка, площею 0,0338га, кадастровий номер :01:020:0045. Заяву обґрунтовують тим, що їх батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час свого життя побудував житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться в АДРЕСА_1 та на підставі рішення виконкому Рава - Руської міської ради Жовківського району Львівської області від 28.05.2008 року їх батькові було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Також, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд закріплено земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер :01:020:0041, що розташована в АДРЕСА_1 про, що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯД № 482689, виданий на підставі рішення 5 сесії 5 скликання від 29.11.2006 року № 28 Рава - Руської міської ради на ім`я їх батька, ОСОБА_3 .

Аналогічно на підставі цього ж таки рішення Рава-Руської міської ради їх батько був власником земельної ділянки, площею 0,0338 га для ведення садівництва, яка розташовано у АДРЕСА_1 кадастровий номер якої :01:020:0045.

Оформивши право власності на житловий будинок батько зареєстрував своїх дітей заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дружину ОСОБА_4 у власний будинок, куди вони всі часто навідувалися, доглядали за житловим будинком і господарським будівлями, користувалися земельними ділянками.

Після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина на зазначене майно. Зазначають, що на день смерті батька вони були неповнолітніми дітьми. З відповідною заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору вони не зверталися, бо вважали себе такими, що фактично прийняли спадщину, так як вони з покійним батьком проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, а також були зареєстровані в житловому будинку, який регулярно доглядали та користувалися вищезазначеними земельними ділянками.

Вказують, що навідавшись до господарства, яке знаходиться за адресою: в АДРЕСА_1 , та яке належало їх померлому батьку, вони виявили, що вхідні замки в будівлі замінено, також сусіди повідомили, що це зробила донька їх батька ОСОБА_5 повідомивши, що житловий будинок вона після смерті батька оформила на себе, а тому підшукує покупців на вищезазначений житловий будинок.

Заявники в заяві зазначають , що в подальшому буде подано позовну заяву про визнання за ними права на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті їх батька, та для подачі такого позову їм потрібно певний час для отримання необхідних документів, які в умовах карантинних заходів не можливо отримати за короткий період часу. Вважають, що за цей період часу ОСОБА_5 може відчужити спадкове майно, а тому просять суд вирішити їх заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду та накласти арешт на вищевказане спадкове майно.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно до пред`явлення позову до суду та подані до заяви матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Згідно з ч.8 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Як встановлено з матеріалів заяви про забезпечення позову спір між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виник з приводу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так заявники зазначають, що дочка їх покійного батька ОСОБА_3 від іншого шлюбу ОСОБА_5 змінила в спірному будинку вхідні замки та заявила сусідам, що житловий будинок після смерті батька оформила на себе як спадщину і шукає покупців, щоб його продати, а тому, на думку заявників, ОСОБА_5 може відчужити спадкове майно.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наведені заявниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підстави забезпечення позову є лише припущеннями заявників, оскільки жодних доказів наміру ОСОБА_5 відчужити майно суду не подано.

Заявниками не подано належних та допустимих доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення такого на їх користь, а саме щодо визнання за нами права власності на їх частку в порядку спадкування за законом.

Окрім цього, суд позбавлений можливості встановити той факт, чи дійсно ОСОБА_5 є донькою померлого ОСОБА_3 , оскільки жодного документу про родинні відносини між ними, до матеріалів заяви не долучено. Як і не долучено до матеріалів заяви доказів відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

Заявники у заяві про забезпечення позову не зазначають про звернення інших спадкоємців до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та не наводять обґрунтованого припущення, що спірне майно фактично перебуває у володінні інших осіб.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заявники, на підставі додаткових доказів наданих до заяви про забезпечення позову, можуть також ініціювати забезпечення позову відповідним шляхом.

За таких обставин, оскільки заявниками не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, доводи заяви ґрунтуються виключно на припущеннях, у зв`язку з чим в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову необхідно відмовити.

Відмовляючи заявникам у вжитті вказаного ними заходу забезпечення позову, суд не вирішує питання про можливість застосування інших можливих заходів забезпечення позову, оскільки заявники про такі не просять.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.149-153, 258-261, 353-355, суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, яке підлягає поділу, та знаходиться у АДРЕСА_1 , зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельна ділянка, площею 0,0800 га,кадастровий номер :01:020:0041, та земельна ділянка, пллощею 0,0338 кадастровий номер :01:020:0045 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Олещук М. М.