Справа № 766/6190/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020р. Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), Територіальної громади м. Херсона в особі Херсонської міської ради (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, проспект Ушакова, буд. 37), третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Маковецька Олена Анатоліївна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

14.04.2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 20.03.2002 року Херсонською регіональною біржею нерухомості, зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод за реєстраційним №1148 та в Херсонському міському бюро технічної інвентаризації за №10506, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якого, ОСОБА_3 набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_3 ; визнати за собою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свої позовні вимоги позивач тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02.04.2019 року. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_3 та належав померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений 20.03.2002 року Херсонською регіональною біржею нерухомості, зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод за реєстраційним №1148 та в Херсонському міському бюро технічної інвентаризації за №10506. У встановлений строк він, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маковецької О.А. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 04.07.2019 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А. заведена спадкова справа після смерті вищевказаної особи, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №57021746 від 29.07.2019 року. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом після смерті ОСОБА_3 відсутні. Спори стосовно того, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, - також відсутні. Позивач з 15.03.2004 року і по теперішній час зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_3 . Отже, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, він є таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачу відмовлено нотаріусом у здійсненні зазначених нотаріальних дій з тих підстав, що наданий договір купівлі-продажу, посвідчений 20.03.2002 року Херсонською регіональною біржею нерухомості, зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод за реєстраційним №1148, не може бути прийнятий нотаріусом в якості правовстановлюючого документа, оскільки сторонами договору не додержано вимог ст.227 ЦК УРСР, в редакції, чинній на момент нотаріального посвідчення, а саме, - договір купівлі-продажу будинку мав бути посвідчений нотаріусом.

Представник позивача - адвокат Веріковська Т.А. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, відповідно до відомостей відділу реєстрації проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, які отримані судом 30.04.2020 року місце реєстрації проживання не можливо надати. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС, яка отримана судом 30.04.2020 року місце проживання відповідача зареєстрованим не значиться. У відповідності із ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд подальший виклик такої особи здійснює через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач повідомлялась через оголошення, також направлялись судові повістки. Причини неявки невідомі.

Представник відповідача Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив врахувати письмові пояснення.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час розгляду справи повідомлялась, причини неявки не відомі.

05.06.2020 року представником відповідача ХМР надано до суду письмові пояснення, в яких він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що ХМР є неналежним відповідачем, договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи, копію спадкової справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17.04.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

04.05.2020 року ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

04.05.2020 року вирішено питання про витребування доказів, постановлено ухвалу. Витребувані докази отримані судом.

02.07.2020 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

За ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки: мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_4 .

Батько позивача ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Мати позивача ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином встановлено, що батьки позивача померли.

20.03.2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу № 1148, за яким ОСОБА_3 придбала домоволодіння із з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. А (житловою площею 39,5 кв. м., загальною площею 103,2 кв.м.), туалет літ. В, водопровід № 1, огорожу № 2-5, який знаходиться по АДРЕСА_3 . Договір зареєстровано на Херсонській регіональній товарній біржі нерухомості у журналі реєстрації біржових угод, сторони договору члени біржи, як зазначено у договорі.

Відповідно до відмітки на даному договорі, копія якого міститься в матеріалах справи, право власності ОСОБА_3 зареєстровано в Херсонському бюро технічної інвентаризації за № 10506, в книзі № 58.

14.03.2002 року ХДБТІ було виготовлено довідку-характеристику № 2683 за заявою ОСОБА_2 , для продажу будинку, що їй належить.

З даної довідки-характеристики вбачається, що домоволодіння складається з житлового будинку літ. А (житловою площею 39,5 кв. м., загальною площею 103,2 кв.м.), туалету літ. В, водопроводу № 1, огорожі АДРЕСА_4 2-5, яке знаходиться по АДРЕСА_3 .

Також в даній довідці-характеристиці зазначено про наявність самочинно збудованого гаража літ. «Б», який не був предметом продажу за договором від 20.03.2002 року за № 1148.

Відповідно до п. 13 даного договору, він складений у трьох примірниках, один зберігається на біржі, другий видано покупцю, третій примірник надається для реєстрації в БТІ.

В матеріалах інвентарної справи № 6026, квартал АДРЕСА_5 , міститься примірник договору купівлі-продажу №1148 від 20.03.2002 року із заявою ОСОБА_3 про його реєстрацію, на договорі зроблено відмітку про реєстрацію за №10506 20.03.2002 року.

Враховуючи наведене, встановлено, що право власності за ОСОБА_3 на домоволодіння із з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. А (житловою площею 39,5 кв. м., загальною площею 103,2 кв.м.), туалет літ. В, водопровід № 1, огорожу № 2-5, який знаходиться по АДРЕСА_3 , зареєстровано 20.03.2002 року.

Наведене дає підстави вважати, що сторони договору купівлі-продажу № 1148 від 20.03.2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 погодили всі істотні умови договору та виконали його умови.

Відповідно до ст. 153 ЦК Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст. 224 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 227 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах.

У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом.

Відповідно до ст. 15 ч. 2 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Щодо твердження представника відповідача ХМР про відсутність нотаріального посвідчення договору, то спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК України (в редакції від 1963 року) та Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд вважає, що на момент укладення та реєстрації позивачем на товарній біржі договору купівлі- продажу житлового будинку, слід було керуватися передусім нормами Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне.

На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України, угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін.

У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу підлягають задоволенню.

Щодо твердження представника відповідача ХМР, яке зазначено у відзиві відносно невірного визначення відповідача, то враховуючи, що у разі неприйняття спадщини, територіальна громада може ставити питання про визнання її відмерлою, таким чином визначення відповідачем Херсонської міської ради як, представника територіальної громади є вірним.

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина.

Відповідно до копії спадкової справи № 23/2019, ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини 04.07.2019 року до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маковецької О.Ю.

Таким чином встановлено, що позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини із дотриманням строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

За матеріалами копії спадкової справи № 23/2019, із заявою про прийняття спадщини звернувся тільки позивач.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маковецької О.А. на ім`я представника позивача від 01.08.2019 року, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки договір купівлі-продажу від 20.03.2002 року не посвідчений нотаріально.

Щодо тверджень представника відповідача ХМР щодо відсутності постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, то наявність зазначеного вище листа, свідчить про неможливість вчинити нотаріальну дію й унеможливлює отримання позивачем спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 успадкував в порядку спадкування за законом майно, що належало його матері, якиа померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №472 .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оформлення спадкових прав у нотаріуса є неможливим, оскільки договір укладений на товарній біржі при житті спадкодавцем не був нотаріально посвідчений, внаслідок чого, нотаріусом 01.08.2019 р. повідомлено про неможливість у вчиненні нотаріальної дії.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності в порядку спадкування є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Враховуючи зміст договору купівлі продажу, посвідчений 20.03.2002 року Херсонською регіональною біржою нерухомості, зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод за реєстраційним №1148 та в Херсонському міському бюро технічної інвентаризації за №10506, за позивачем необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. А (житловою площею 39,5 кв.м., загальною площею 103,2 кв.м.), туалет літ. В, водопровід № 1, огорожу № 2-5, який знаходиться по АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади м. Херсона в особі Херсонської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Маковецька Олена Анатоліївна про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 20.03.2002 року Херсонською регіональною біржою нерухомості, зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод за реєстраційним №1148 та в Херсонському міському бюро технічної інвентаризації за №10506, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якого, ОСОБА_3 набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. А (житловою площею 39,5 кв.м., загальною площею 103,2 кв.м.), туалет літ. В, водопровід № 1, огорожу № 2-5, який знаходиться по АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. А (житловою площею 39,5 кв.м., загальною площею 103,2 кв.м.), туалет літ. В, водопровід № 1, огорожу № 2-5, який знаходиться по АДРЕСА_3 ., в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.07.2020 року.

СуддяІ. Ю. Зуб