Справа № 2-2799/11
Провадження 6/331/117/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Запоріжжя.

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Антоненка М.В., за участі секретаря Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» Меладзе С.О. про заміну сторони виконавчого провадження, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором «Автопакет», -

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» Меладзе С.О. звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором «Автопакет».

В обґрунтування заяви зазначено, що 23.01.2012 p. Жовтневим районний суд м. Запоріжжя було розглянуто цивільну справу № 0808/162/2012 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за договором «Автопакет» та за наслідком розгляду справи винесено рішення, яким задоволено позов ПАТ «КБ «Надра».

30.07.2013 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист по справі № 0808/162/2012.

Станом на 01.06.2020 року боржниками добровільно не виконано рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2012 року по цивільній справі № 0808/162/2012.

У свою чергу, 08.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» було укладено договір № GL3N315356 купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» передав у власність ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», а ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» прийняв у власність майнові права.

Також, 08.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» було укладено договір № GL3N315356 про відступлення прав вимоги (надалі за текстом - «Договір відступлення») за умовами якого первісний кредитор ПАТ «КБ «Надра» відступив новому кредитору ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», а новий кредитор ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» набув права вимоги ПАТ «КБ «Надра» до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до Договору відступлення, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки, та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру Додатку №1 до Договору відступлення.

08.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» було укладено Додаток №1 до Договору відступлення «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців/дебіторів за такими договорами».

З окресленого вище Додатку №1 до Договору відступлення «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців/дебіторів за такими договорами» вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» було передано ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», у тому числі і право вимоги за договором «Автопакет» № 16/2007/2042 Фап від 31.08.2007 року.

Таким чином, новим кредитором відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», у зв`язку з чим постала потреба у заміні сторони виконавчого провадження, а саме, заміні стягувана ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на правонаступника, - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ФАКТОРІНГС».

Частиною 1 статті 512 Цивільного кодексу України визначено, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 514 цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1 статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тобто, правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувана або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Отже, виходячи зі змісту наведених положень норм статей 512, 514 Цивільного кодексу України, статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувана.

У рішенні Європейського Суду України з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантованест.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Зважаючи на те, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження і неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав правонаступника гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного просить суд заяву задовольнити та замінити сторону у виконавчому провадженні.

У судове засідання представник заявника не з*явилася, у заяві просила суд розглядати справу за її відсутності.

У судове засідання представник ПАТ КБ «Надра» та боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з*явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причину неявки до суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути заяву на підставі ст. 442 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

У порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.

Згідно правових висновків викладених в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-17432св15 від 30 вересня 2015 року, № 6-14289св15 від 08 липня 2015 року, № 6-2196св15 від 25 березня 2015 року, № 6-7699св15 від 13 травня 2015 року, № 6-3709св15 від 04 листопада 2015 року, № 6-18867св15 від 04 листопада 2015 року, та постанові Верховного суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, на підставі відступлення: права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження.

Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЩІК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція від 17.02.2017р.) у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція від 17.02.2017р.) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5. ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження (редакція від 17.02.2017р.) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень (редакція від 01.08.2017р.) передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа ари його направленні за належністю або поверненні його стягувану чи до суду.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень (редакція від 01.08.2017р.) передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що стадія виконавчого провадження передбачає собою вчинення її стороною (стягувачем) певних дій щодо її початку, а саме звернення з відповідною заявою; Заміна стягувача за рішенням суду можлива лише на стадії виконавчого провадження після його відкриття, та за умови, що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки зобов`язанні, у тому числі й право сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором «Автопакет» - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Надра» суму боргу по кредитному договору 136 614,45 грн., 1 336,14 грн. судового збору і 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набрало чинності.

На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчі листи.

Як вбачається з матеріалів справи представником заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» Меладзе С.О. не долучено до заяви будь-яких підтверджуючих документів, що видані за рішенням суду виконавчі листи перебували або перебувають на теперішній час на виконанні, а тому суд приходить до висновку, що заява представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» Меладзе С.О. про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 512 ЦК України, ст. 55, 211, 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження »,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» Меладзе С.О. про заміну сторони виконавчого провадження, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором «Автопакет», відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 20 серпня 2020 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 442 ЦПК України копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи, а також державному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: М.В. Антоненко