ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

18 вересня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/14651/19
Головуючий у першій інстанції Іванюк Т. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1021/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії,

місце ухвалення рішення суду - смт. Козелець,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції - 25 червня 2020 року.

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області) звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути на рахунок позивача з ОСОБА_1 суму безпідставно отриманої пенсії у розмірі 141 434 грн.

У мотивування заявлених вимог позивач зазначав, що ОСОБА_1 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка призначена з 25 березня 2018 на підставі пенсійного матеріалу, наданого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у додатках до якого долучено два витяги з наказів про звільнення, а саме: витяг з наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15 лютого 2018 року № 598 та витяг з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 березня 2018 року № 74. 08 жовтня 2019 року до позивача надійшов лист Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про те, що відповідно до рішення Київського адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 у справі № 826/4090/18 накази командувача Сухопутних військ України (по особовому складу) від 15 лютого 2018 року № 59 та командира військової частини НОМЕР_2 від 24 березня 2018 року № 74 (по стройовій частині) (зі змінами, внесеними наказом від 26 березня 2018 року № 76) скасовані і ОСОБА_1 з 25 березня 2018 року поновлено на військовій службі. Згідно з наказом Командира військової частини НОМЕР_2 від 06 вересня 2019 року № 203 ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника командира 1 навчальної механізованої роти морально-психологічного забезпечення 1 навчального механізованого батальйону. Разом з тим, відповідач не повідомив про своє працевлаштування, тому з 25 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року позивач продовжував виплачувати йому призначену пенсію за вислугу років, у результаті чого виникла переплата безпідставно отриманої пенсії у сумі 141 434 грн. Позивач неодноразово повідомляв відповідача про необхідність відшкодування в добровільному порядку надміру отриманої пенсії, але останній грошові кошти не повернув.

Рішенням від 25 червня 2020 року Козелецький районний суд Чернігівської області відмовив ГУ ПФУ в Чернігівській області у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області, посилаючись на неповне та невірне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не надав належної правової оцінки тому, що з 25 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року позивач виплачував ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку відповідач не мав правових підстав отримувати, оскільки рішенням Київського адміністративного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справі № 826/4049/18 відповідача було поновлено на посаді заступника командира 1 навчальної механізованої роти морально-психологічного забезпечення 1 навчального механізованого батальйону.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що документи, подані ОСОБА_1 для призначення пенсії містили правдиві відомості, а тому з 25 березня 2018 року йому законно призначено пенсію за вислугу років. ОСОБА_1 наголошує на тому, що починаючи з 25 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року він не працював і у судовому порядку за його позовом розглядався трудовий спір про поновлення на роботі. У вересні 2019 року відповідач повідомив управління Пенсійного фонду в Козелецькому районі Чернігівської області, який є органом пенсійного забезпечення, про поновлення його на військовій службі. Вважає, що поновлення на роботі на підставі рішення суду, що набрало законної сили 17 вересня 2019 року, не може вважатися зловживанням з боку пенсіонера.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ГУ ПФУ в Чернігівській області, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено недобросовісності з боку ОСОБА_1 при призначенні йому пенсії чи зловживань щодо отримання ним виплаченої суми пенсії у розмірі 141 434 грн у період з 25 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку було призначено з 25 березня 2018 року на підставі пенсійного матеріалу, наданого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого долучено два витяги з наказів про звільнення, а саме: витяг з наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15 лютого 2018 № 598 та витяг з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 березня 2018 № 74 (а.с. 55-100).

Рішенням Окружного адміністративного суду Києва від 04 березня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року, визнано протиправним і скасовано наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 02 лютого 2018 року №53 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Визнано протиправним і скасовано наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15 лютого 2018 року № 59 (по особовому складу). Визнано протиправним і скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 24 березня 2018 року № 74 (по стройовій частині) (зі змінами, внесеними наказом від 26 березня 2018 року № 76). Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника командира навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення навчального механізованого батальйону 354 навчального механізованого полку 169 навчального центру з 25 березня 2018 року. Стягнуто з Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу в розмірі 124 528 грн (а.с. 9-15, 16-19).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06 вересня 2019 року № 203, майора ОСОБА_1 , якого звільнено через службову невідповідність та якого згідно з наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 26 липня 2019 року № 290, поновлено на посаді заступника командира 1 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення 1 навчального механізованого батальйону, який прибув з Козелецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з 06 вересня 2019 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення (а.с. 8).

Згідно із листом від 04 жовтня 2019 року № 5/4476, Військовий комісар Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки повідомив ГУ ПФУ в Чернігівській області про поновлення майора ОСОБА_1 на посаді з 25 березня 2018 року (а.с. 97).

За розрахунком Пенсійного фонду України від 09 жовтня 2019 року на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № /2 ОСОБА_1 з березня 2018 року по вересень 2019 року виплачено 141 434,17 грн (а.с. 7).

18 жовтня 2019 року та 13 листопадав 2019 року ГУ ПФУ в Чернігівській області зверталося з листами до ОСОБА_1 про добровільне повернення надміру сплаченої пенсії (а.с. 5, 6).

Згідно із довідкою № від 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області і отримує пенсію за вислугу років, що призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 28 лютого 2020. З його пенсії відраховуються кошти в рахунок погашення переотриманої пенсії в розмірі 141 434,17 грн за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року по причині поновлення його на службі в розмірі 20% розміру пенсійної виплати. Сума відрахованих коштів у квітні 2020 року становить 3 030,07 грн (а.с. 76).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно із ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Наведена норма застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Згідно з ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 753/15556/15 (провадження № 14-445цс18) дійшла висновку, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. ЇЇ тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.

При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Доказів про отримання відповідачем виплаченої пенсії у сумі 141 434 грн у результаті рахункової помилки позивача матеріали справи не містять, на такі обставини сторони не посилаються.

При цьому, судом першої інстанції правильно зазначено про відсутність недобросовісності з боку відповідача, оскільки не встановлено подання відповідачем до органу Пенсійного фонду України завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення з 25 березня 2018 року пенсії, а також порушень чи зловживань з боку відповідача, які призвели до недобросовісного отримання пенсії у розмірі 141 434 грн у період з 25 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що у спірний період відповідач не мав права на отримання пенсії за вислугою років, оскільки у судовому порядку його з 25 березня 2018 року було поновлено на посаді, зважаючи на таке.

Як вірно встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 мав право на отримання пенсії за вислугу років, яка була йому призначена з 25 березня 2018 року на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У період з 25 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року відповідач не працював і у судовому порядку за його позовом розглядався трудовий спір про поновлення його на роботі. Рішенням Окружного адміністративного суду Києва від 04 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника командира навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення навчального механізованого батальйону 354 навчального механізованого полку 169 навчального центру з 25 березня 2018 року. Сам факт оскарження відповідачем у судовому порядку звільнення з військової служби не може свідчити про недобросовісність дій особи, оскільки є реалізацією ним конституційного права, передбаченого ст. 55 Конституції України, на захист судом прав і свобод людини і громадянина.

Жодних інших доводів або обставин щодо недобросовісності набувача пенсії позивач не навів.

Незважаючи на те, що після поновлення ОСОБА_1 на роботі підстава для виплати пенсії за вислугою років відпала (наказ, на підставі якого було звільнено відповідача, визнано протиправним та скасовано), в силу вимог статті 1215 ЦК України спірні кошти поверненню не підлягають.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову. Ухвалене судове рішення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, приведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2020 року.

Головуюча: Судді: