ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

22 липня 2020 року

м. Харків

Справа № 635/9619/18

Провадження № 22-ц/818/832/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року, ухвалене суддею Пілюгіною О.М., -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обгрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина. Вона є дружиною ОСОБА_3 . На момент смерті останній був зареєстрований та фактично проживав у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 24 липня 2018 року вона звернулась до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про прийняття спадини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , інші особи до нотаріальної контри не звертались. Після спливу шести місяців після смерті чоловіка, при зверненні про оформлення спадкових прав, нотаріусом було роз`яснено, що оскільки за довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, відповідач ОСОБА_2 , який є сином померлого ОСОБА_3 від першого шлюбу, був зареєстрований разом із спадкодавцем у вказаному вище будинку, він має право на спадкування після його смерті. Відповідач ОСОБА_2 за адресою зареєстрованого місця проживання в будинку не проживав з 08 серпня 2015 року, отже на момент смерті ОСОБА_3 відповідач не проживав разом з померлим. Спільне господарство відповідач з батьком не вів, його похованням не займався, не приймає участі в догляді за будинком та не сплачує комунальні послуги, будь-які особисті речі відповідача в зазначеному будинку відсутні. На даний час в зазначеному будинку проживає вона зі своїми доньками, підтримує його в належному стані та сплачує комунальні послуги. Порушення її прав полягає в тому, що вона не може вступити в право спадкування за померлим чоловіком ОСОБА_3 на майно яке вони придбали з померлим чоловіком разом, перебуваючи у шлюбі в повному обсязі.

Просить суд встановити факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Судові витрати понесені позивачем ОСОБА_1 - віднесено за її рахунок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норма матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі посилається на ті ж самі обставини, що викладені нею у позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який було зареєстровано 10 жовтня 2015 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 , що видане 08 травня 2018 року Виконавчим комітетом Південноміської ради Харківського району Харківської області, запис № 63 від 08.05.2018 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 41966480 від 08 серпня 2015 року.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що 24 липня 2018 року вона звернулась до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про прийняття спадини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , інші особи до нотаріальної контри не звертались. Після спливу шести місяців після смерті чоловіка, при зверненні про оформлення спадкових прав, нотаріусом було роз`яснено, що оскільки за довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, відповідач ОСОБА_2 , який є сином померлого ОСОБА_3 від першого шлюбу, був зареєстрований разом із спадкодавцем у вказаному вище будинку, він має право на спадкування після його смерті. Разом з тим, ОСОБА_2 за адресою зареєстрованого місця проживання в будинку не проживав з 08 серпня 2015 року, отже на момент смерті ОСОБА_3 відповідач не проживав разом з померлим.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Як вбачається з акту- підтвердження, складеного депутатом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області Дурневою В.О., ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично за вказаною адресою не проживає з 08 серпня 2015 року.

Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218, ч.ч.1-2 ст.1220, ч.1 ст..1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1272 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Статтею 315 частина 1 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із позовом про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Позивач вказує, що встановлення факту непроживання ОСОБА_2 за адерсою: АДРЕСА_1 , має юридичне значення для оформлення за нею права власності на майно ОСОБА_3 в цілому.

Позивач наполягає на тому, що ОСОБА_2 не проживав із спадкодавцем на час його смерті, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, тому із встановленням заявленого нею факту ОСОБА_2 не можна вважати таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням вже після ухвалення судом першої інстанції оспорюваного рішення.

Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не визнавали за ОСОБА_2 право користування вказаним будинком до смерті останнього, звертались з відповідним позовом до суду, що ОСОБА_1 не визнавала за ОСОБА_2 таке право протягом строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , - матеріали справи не містять.

Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 листопада 2019 року була отримана позивачем вже після ухвалення оспорюваного рішення суду.

Згідно протоколу судового засідання від 05 серпня 2019 року позивач у вказаном судовому засіданні відмовилась від клопотання про допит свідків.

Статею 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивачкою не наведено об`єктивних причин, що унеможливили отримання та надання вказаних доказів до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для прийняття наданих позивачкою доказів на стадії апеляційного перегляду справу.

За наведених обставин вірним є висновок суду першої інстанції про недоведеність вимог позивача та відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 27 липня 2020 року.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна