ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/1021/19
Провадження № 22-ц/4820/1373/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П?єнти І.В. секретар судового засідання - Чебан О.М.

за участі: прокурора - Параскевича О.П.,

представника апелянта - Цвігун Т.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/1021/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року, ухваленого в складі судді Семенюк В.В., у справі за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Гуменецької сільської ради Кам`янець - Подільського району Хмельницької області до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог - Комунальне підприємство «Надра Кам`янеччини», про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року позивач заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Гуменецької сільської ради звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев у розмірі 84355 грн.

Позов мотивовано тим, що вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2017 року, який набрав законної сили 30 січня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191, ст. 246 КК України. Згідно із вироком суду ОСОБА_1 перебував на посаді лісника обходу №1 КП «Надра Кам`янеччини». 24 квітня 2017 року, перебуваючи в лісовому масиві, що розташований на окраїні с. Думанів Кам`янець-Подільського району та є об`єктом природно - заповідного фонду, всупереч встановленому порядку порубки лісу, без лісорубного квитка, умисно незаконно надав можливість ОСОБА_2 здійснити незаконну порубку 131 дерева з обходу №1. Вказаними діями ОСОБА_1 спричинив шкоду навколишньому середовищу, яка за розрахунками до додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року №541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» становить 84355 грн. Зазначив, що уповноваженим державним органом, на території якої була здійснена незаконна вирубка дерев, є Гуменецька сільська рада. Оскільки сільська рада не вжила заходів щодо стягнення з ОСОБА_1 заподіяної ним шкоди, з даним позовом, з метою захисту інтересів держави, звертається прокуратура.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев у розмірі 84355 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 2102 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок незаконної вирубки дерев навколишньому природному середовищу будо завдано шкоду, яка підлягає відшкодуванню Гуменецькій сільській раді Кам`янець - Подільського району Хмельницької області, на території якої були вчиненні протиправні дії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що оскільки відповідач перебував у трудових відносинах з КП «Надра Кам`янеччини», він несе матеріальну відповідальність перед роботодавцем, а тому саме роботодавець КП «Надра Кам`янеччини» повинен стягувати заподіяну шкоду. Позивачем не надано доказів на підтвердження порушення відповідачем прав Гуменецької сільської ради, а матеріали справи не містять доказів того, що вирубка дерев здійснювалася безпосередньо на території Гуменецької сільської ради. Зазначає, що не вчиняв жодних протиправних дій, а також не заподіював шкоди Гуменецькій сільській раді щодо навколишнього середовища. При ухваленні рішення суд помилково стягнув з ОСОБА_1 судовий збір, оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 31 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та справу призначено справу до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Вказав, що розмір спричиненої шкоди Гуменецькій сільській раді внаслідок незаконної вирубки дерев підтверджується розрахунками КП «Надра Кам`янеччини», проведеними відповідно до додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року №541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд». Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2020 року, листом КП «Надра Кам`янеччини» та доданими до нього схемами підтверджено, що відповідачем кримінальне правопорушення вчинено поблизу с. Думанів на території Гуменецької сільської ради. Тому, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає відшкодуванню до відповідного бюджету органу місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди.

Інші відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Прокурор прокуратури Хмельницької області, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, вважає що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Гуменецька сільська рада Кам`янець - Подільського району Хмельницької області та третя особа без самостійних вимог - Комунальне підприємство «Надра Кам`янеччини» повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, представники у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотивувальна частина

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді лісника обходу №1 КП «Надра Кам`янеччини», що знаходиться поблизу с. Думанів Кам`янець-Подільського району та відповідно до наказу директора підприємства №7 від 20.08.2015 року і наказу №2а від 04.01.2016 року, будучи матеріально-відповідальною особою за збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, всупереч інтересам служби, з метою незаконного обернення чужого майна на користь іншої особи з метою отримання матеріальної вигоди, вирішив збагатитися за рахунок розтрати належних КП «Надра Кам`янеччини», матеріальних цінностей, а саме деревини, яка була йому ввірена та вчинив закінчений замах на розтрату чужого майна, що було йому ввірене за наступних обставин.

Так, 24 квітня 2017 року близько 09 год. ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на розтрату деревини, що належить КП «Надра Кам`янеччини», перебуваючи в лісовому масиві, що на окраїні с. Думанів Кам`янець-Подільського району, що є об`єктом природно-заповідного фонду, всупереч встановленому порядку порубки лісу, без лісорубного квитка, умисно незаконно надав можливість ОСОБА_2 , здійснити незаконну порубку 131 дерева з обходу №1 кварталу 1 виділу 5, а саме: діаметром 8 см в кількості 47 шт.; діаметром 11 см в кількості 27 шт.; діаметром 12см в кількості 12 шт.; діаметром 13 см в кількості 2 шт.; діаметром 14 см в кількості 5 шт.; діаметром 15 см в кількості 5 шт.; діаметром 16 см в кількості 3 шт.; діаметром 17 см в кількості 8 шт.; діаметром 18 см в кількості 1 шт., чим спричинив шкоду КП «Надра Кам`янеччини» на загальну суму 84355 грн.

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2017 року, який набрав законної сили 30 січня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191, ст. 246 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

З довідки КП «Надра Кам`янеччини» від 13 серпня 2020 року №01-11/47 та долучених до неї схем вбачається, що місце спричинення шкоди ОСОБА_1 знаходиться неподалік с. Думанів на території Гуменецької об`єднаної територіальної громади в лісовому масиві, що знаходиться в постійному користуванні КП «Надра Кам`янеччини» лісового обходу №1 майстерської дільниці №1 в кварталі 1 виділ 5 на площі 5,4 га.

Відповідно до розрахунку КП «Надра Кам`янеччини», проведеного відповідно до додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року №541, розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев, становить 84355грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Лісового кодексу України у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

Згідно з частиною другою статті 24 Лісового кодексу України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників;

Відповідно до статті 107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 всупереч встановленому порядку порубки лісу, без лісорубного квитка, умисно незаконно надав можливість здійснити незаконну порубку 131 дерева з обходу №1 кварталу 1 виділу 5 в лісовому масиві, що є об`єктом природно-заповідного фонду, що знаходиться на окраїні с. Думанів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, чим спричинив шкоду КП «Надра Кам`янеччини» на загальну суму 84335грн.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вирок суду є преюдиційним лише щодо вказаних обставин, а не щодо того, кому завдано шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України, ч.1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із розрахунком розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству внаслідок незаконної порубки дерев в лісовому фонді КП «Надра Кам`янеччини» в кварталі 1 виділ 5 на площі 5,4 га майстерської дільниці №1 в с.Думанів, розмір шкоди становить 84355 грн.

Даний розрахунок здійснено відповідно до додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд».

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування зазначеного розрахунку, а тому необґрунтованими є посилання апелянта на те, що позивачем не доведено розміру заподіяної шкоди.

Не заслуговують на увагу також посилання апелянта на те, що Гуменецька сільська рада Кам`янець -Подільського району є неналежним позивачем.

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2017 року встановлено, що незаконну порубку 131 дерева здійснено в лісовому масиві, що на окраїні с. Думанів Кам`янець-Подільського району, що є об`єктом природно-заповідного фонду, з обходу №1 кварталу 1, виділу 5.

Відповідно до довідки КП «Надра Кам`янеччини» від 13 серпня 2020 року №01-11/47 та долученими до неї схемами місце спричинення шкоди ОСОБА_1 знаходиться неподалік с. Думанів на території Гуменецької об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до ст.13 Конституції України, ст.324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст.142 Конституції України, ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно із п.ї ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено утворення місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Пунктом 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про те, що Гуменецька сільська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області є належним позивачем у справі, оскільки незаконну порубку дерев здійснено на її території, розподілення коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів здійснюватиметься згідно вимог статей 29, 69-1 Бюджетного кодексу України, вина ОСОБА_1 у завданні майнової шкоду внаслідок незаконної порубки дерев встановлена вироком суду, який набрав законної сили. Розмір завданої шкоди розраховано відповідно до додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд».

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев, є законним та обґрунтованим, а тому в цій частині підлягає залишенню без змін.

Однак, вирішуючи питання про стягнення з відповідача судового збору суд першої інстанції допустив помилку.

Відповідно до положень ч.ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 01.06.2020 року ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності на строк до 01.07.2023 року.

Стягуючи з відповідача на користь держави 2102 грн судового збору, суд першої інстанції не врахував, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи і звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині вирішення питання про розподіл судових витрат, оскільки відповідач звільнений від оплати судового збору, а тому судовий збір за розгляд даної справи, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року скасувати в частині стягнення судових витрат, судові витрати віднести на рахунок держави.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 вересня 2020 року.

Судді Т.В. Спірідонова

А.П. Корніюк

І.В. П`єнта