ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2517/20 Справа № 185/1656/18 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А. С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління розвідки Міністерства оборони України,

на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року

по справі за позовом Головного управління розвідки Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2018 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов Головного управління розвідки Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог Головного управління розвідки Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації - відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління розвідки Міністерства оборони України просить скасувати заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року по справі №185/1656/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ГУР МО України в повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу Головного управління розвідки Міністерства оборони України на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Головного управління розвідки Міністерства оборони України, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем не надано доказів належності особистої сторінки у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_2) саме ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , чи її прив`язки саме до його номеру мобільного телефону НОМЕР_1 .

Але з такими висновками суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 через мережу Інтернет, а саме на особистій сторінці ОСОБА_1 у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_2) було поширено інформацію, яка є недостовірною та принижує ділову репутацію Головного управління розвідки Міністерства оборони України.

Аналогічну за змістом інформацію, яка є недостовірною та принижує ділову репутацію Головного управління розвідки Міністерства оборони України було поширено через сторінку офіційного веб-сайту (http://www.unn.com.ua) інформаційного агентства "Українські національні новини".

Інформацію було доведено невизначеному колу осіб, оскільки поширено в загальнодоступній мережі Інтернет.

Головне управління розвідки Міністерства оборони України з метою захисту ділової репутації та визнання недостовірною поширеної інформації звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Інформаційного агентства «Українські національні новини», ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року № 761/9632/16-ц позов Головного управління розвідки Міністерства оборони України до Інформаційного агентства «Українські національні новини», ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації - задоволено частково.

Визнано недостовірною інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України, поширену інформаційним агентством "Українські національні новини" ІНФОРМАЦІЯ_3 через мережу Інтернет, а саме на сторінці офіційного веб - сайту інформаційного агентства "Українські національні новини" (http://www.unn.com.ua): "Наркотрафік, який з Афганістану прямує через територію України в Європу, в Росії прикривають співробітники ФСБ, а в Україні - департамент контррозвідки СБУ та Головне управління розвідки Міністерства оборони." та "... в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони" в частині прикриття наркотрафіку Головним управлінням розвідки Міністерства оборони та його співробітниками».

Визнано недостовірною інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України та його співробітників, поширену ОСОБА_1 через мережу Інтернет, а саме свою особисту сторінку у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_2): "...в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони" в частині прикриття наркотрафіку Головним управлінням розвідки Міністерства оборони.

Зобов`язано інформаційне агентство "Українські національні новини" протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати вищевказану інформацію, розмістивши в мережі Інтернет, на сторінці офіційного веб-сайту інформаційного агентства "Українські національні новини" (http://www.unn.com.ua), резолютивну частину рішення суду.

Зобов`язано ОСОБА_1 протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати вищевказану інформацію, розмістивши в мережі Інтернет, на своїй особистій сторінці у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_4), резолютивну частину рішення суду.

Стягнуто з Інформаційного агентства «Українські національні новини», ОСОБА_1 в рівних частках на користь Головного управління розвідки Міністерства оборони України судовий збір у розмірі 1102,42 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Зазначене рішення суду набрало законної сили і було звернуте до виконання.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 жовтня 2017 року, старшим державним виконавцем Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Гаєвською Юлією Анатолієвною виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 761/9632/16-ц виданого 13.03.2017 року Шевченкіським районним судом м. Києва про зобов`язання ОСОБА_1 протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати вищевказану інформацію, розмістивши в мережі Інтернет, на своїй особистій сторінці у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_4), резолютивну частину рішення суду, закінчено, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 04.02.2002 року визнаний недієздатним.

Однак, за інформацією Міністерства юстиції України, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є засновником та з 13.04.2012 року керівником Житомирської обласної громадської організації "Авіаційно-спортивний центр ім. Валентини Закорецької" та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, з інформації, яка періодично розміщується ОСОБА_1 на своїй сторінці у Facebook вбачається, що він є активним громадським діячем та фізично розвиненою людиною.

Тобто, під час з`ясування Шевченківським районним судом м. Києва у справі №761/9632/16-ц особи відповідача та місця його перебування було встановлено не ту особу, яка розмістила недостовірну інформацію, а особу, прізвище, імя та по-батькові якої лише співпадає з відповідачем.

А тому, з метою захисту ділової репутації ГУР МО України звернулось до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідним позовом до ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що на особистій сторінці ОСОБА_1 Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_2) була розміщена інформація: "...наркотрафіку, який з Афганістану прямує через територію України в Європу. І якщо в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники ФСБ, то в Україні-їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони".

Аналогічна інформація була розміщена на веб-сайті інформаційного агентства "Українські національні новини": " Наркотрафік, який з Афганістану прямує через територію України в Європу, в Росії прикривають співробітники ФСБ, то в Україні - департамент контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони". та "... в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони" - автор Петро Івасюк.

Поширена інформація безпосередньо стосується ГУР МО України та її було доведено невизначеному колу осіб, оскільки поширено в загальнодоступній мережі Інтернет.

Обставина розміщення такої інформації відповідачами у мережі Інтернет підтверджується відповідними роздруківками з сайтів, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.02.2016 року, якою задоволено заяву Головного управління розвідки Міністерства оборони України про забезпечення доказів до пред`явлення позову, а також протоколом судового засідання Подільського районного суду м. Києва від 18.02.2016 року, яким зафіксовано огляд наявності інформації на відповідних офіційних сайтах в мережі Інтернет.

А тому, твердження відповідача про те, що наркотрафік, який з Афганістану прямує через територію України в Європу, в Україні прикривають співробітники Головного управління розвідки Міністерства оборони не відповідає дійсності є неправдивим та надуманим, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Також п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Таким чином, відповідач поширив інформацію, яка є недостовірною, яка в свою чергу порушила право позивача на недоторканість ділової репутації, оскільки спотворила та принизила оцінку його діяльності з боку громадськості та суспільства, створила враження вчинення ГУР МО України неправомірних дій спрямованих на підрив обороноздатності держави.

Статтею 201 ЦК України визначено, що ділова репутація відноситься до особистих немайнових благ, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

При цьому за змістом приписів статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить ділові репутації господарського суб`єкта (підприємця).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно положень Конституції України існує презумпція невинуватості особи, тобто ніхто не може бути обвинувачений в злочині, якщо склад злочину в його діях не встановлено в судовому порядку.

Частиною другою статті 124 Конституції України передбачено право на звернення до суду в разі поширення засобами масової інформації недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права фізичної чи юридичної особи, є безумовним.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до ст.ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до п.19 вказаної Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про інформацію" ГУР МО України, як суб`єкт владних повноважень і позивач у справі вправі вимагати в судовому порядку лише спростування недостовірної інформації про себе і не мають права вимагати відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що спірна інформація містить саме недостовірні дані, а не оціночні судження, оскільки, не містить алегорій, сатири, гіпербол тощо.

Крім того, аналіз вказаної інформації вказує на те, що у ній висловлено не оціночне суб`єктивне судження відносно позивача, не особисте відношення автора до неї, а стверджується щодо об`єктивних чітко висловлених фактів, які можуть бути перевіреними.

Поширена інформація стосовно позивача нічим не підтверджується, є недостовірною та носить негативний характер щодо нього. Вищевикладена інформація не має статусу офіційної, не підтверджена жодними органами державної влади України, в тому числі обвинувальним вироком суду чи судовим рішенням у цивільній справі.

Отже, відносно позивача було поширено відомості, що не відповідають дійсності, викладені неправдиво, мають яскраво виражений негативний характер, а також принижують ділову репутацію останнього, тобто порушують немайнові права позивача, а тому підлягають визнанню такими, що не відповідають дійсності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління розвідки Міністерства оборони України підлягає задоволенню, а заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року необхідно скасувати.

Позовні вимоги Головного управління розвідки Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації - задовольнити.

Визнати недостовірною інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України та його співробітників, поширену ОСОБА_1 через мережу Інтернет, а саме свою особисту сторінку у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_2): «... в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони» в частині прикриття наркотрафіку Головним управлінням розвідки Міністерства оборони.

Зобов`язати ОСОБА_1 спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України аналогічним способом - шляхом розміщення на своїй особистій сторінці у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_4) інформації про спростування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління розвідки Міністерства оборони України судові витрати у розмірі 2643,00 грн.

Керуючись ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління розвідки Міністерства оборони України - задовольнити.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року - скасувати.

Позовні вимоги Головного управління розвідки Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації - задовольнити.

Визнати недостовірною інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України та його співробітників, поширену ОСОБА_1 через мережу Інтернет, а саме свою особисту сторінку у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_2): «... в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони» в частині прикриття наркотрафіку Головним управлінням розвідки Міністерства оборони.

Зобов`язати ОСОБА_1 спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України аналогічним способом - шляхом розміщення на своїй особистій сторінці у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_4) інформації про спростування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління розвідки Міністерства оборони України судові витрати у розмірі 2643,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича