Справа № 357/9881/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Нізовій А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою 22.07.2020 року, шляхом направлення поштою, яка зареєстрована судом 03.08.2020 року, в якій просила скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2019 року, у справі №357/9881/18, 2/357/47/19, за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до неї, про стягнення заборгованості, а справу призначити до розгляду в загальному порядку. Заяву обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_1 , є круглою сиротою, отримала заочне рішення про стягнення із неї заборгованості за кредитом на користь АТ Комерційний банк «Приватбанк» 01.07.2020 року. Звертає увагу суду на те, що судом не було враховано наступних обставин та доказів, які може надати суду для захисту прав, які були порушені при прийнятті заочного рішення. Заочне рішення ґрунтується на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та видачі їй карти Універсальна із кредитним лімітом в розмірі 1000 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 20.06.2018 року банк нарахував їй заборгованість 13846,30 грн. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. В анкеті-заявці про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 23.05.2016 року, яку вона підписала, не зазначена відсоткова ставка. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім заборгованості по кредиту в розмірі 5293,30 грн., стягнути складові його повної вартості, зокрема:919,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;6492,62 грн. заборгованість за пенею та комісією;а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»:500,00 грн. штраф (фіксована частина); 635,26 грн. - штраф (процентна складова).Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23.05.2016 року, посилається на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та на Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку, які викладені на банківському сайті, як невід`ємні частини спірного договору, однак цими довідками, що надані ПАТ КБ «Приватбанк» на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яких із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення.При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Довідку з Тарифів та саме ці Умови вона розуміла та була з ними ознайомлена, і погодилася на них, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «Приватбанку», а також те, що вказані документи на момент отримання коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Крім того, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ІІК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг про умови кредитування та Умови та правила надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. З огляду на це, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 №342/180/17-ц вирішила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами, шляхом підписання заяви-анкети.Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяги про умови кредитування та Умови та правила банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного зі мною кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно зч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тому, надані ПАТ КБ «Приватбанк» Умови та правила надання банківських послуг «Приватбанку», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору, що підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 по справі № 342/180/17. Підсумовуючи вищевикладене можна зробити висновок про безпідставність вимог позивача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 01.09.2020 року до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оглянувши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №357/9881/18, при вирішенні заяви про перегляд заочного рішення виходить з наступного.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2019 року було задоволено позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 23.05.2016 року в розмірі 12705,10 грн. та судові витрати у справі в розмірі 1617,47 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи ( а.с. 75-79, 80, 84, ) повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, відповідач отримала його копію 01.07.2020 року та 22.07.2020 року, протягом двадцяти днів з дня його отримання, подала до суду дану заяву, тому суд приходить до висновку про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. визначено, що суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи (а.с.37,72,73,86) вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлялась судом про розгляд справи належним чином за місцем її реєстрації, однак судові повідомлення були повернуті за закінченням встановленого терміну зберігання, що може бути підставою неналежного повідомлення відповідача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 127/2871/16-ц від 20 червня 2018 року, в якій зазначено, що повернута судова повістка з причини - «закінчення терміну зберігання», що не свідчить про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, не є належними способами повідомлення позивача про розгляд справи, який в такому випадку відкладається.

Таким чином, відповідач не була повідомлена про розгляд справи та не мала можливості подати до суду заперечення проти позову і доводів позивача щодо обставин справи та доказів у ній.

Суд приймає до уваги міркування відповідача викладені у заяві щодо доводів позивача та доданих до позову доказів, оскільки вони мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, виходячи з принципів цивільного судочинства, оглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені заявником обставини та враховуючи, що доводи, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 287-288, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про перегляд заочного рішення у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити.

Скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 15.01.2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 20 жовтня 2020 року о 10 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Бондаренко