ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/9677/19
Провадження № 4-с/210/9/20
У Х В А Л А

іменем України

"09" вересня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Семко Н. А., Доценко В.В.

за участі:

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Рудя Т. А.

заінтересованої особи ОСОБА_3

свідка ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Саксаганського району Рудя Т.А. у виконавчому провадженні ВП №55013505 від 16.10.2019 року, стягувач ОСОБА_3 щодо зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшла вищевказана скарга в обґрунтування якої зазначено, що на ОСОБА_1 винесено 7 постанов:

-Постанова № 55326861 про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2017 року.

-Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

-Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською зброєю.

-Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

-Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

-Постанова про арешт майна боржника.

-Постанова про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

3 даними постановами ОСОБА_1 , не згоден у повному обсязі з наступних

причин.

Дзержинський районний суд м. Кривий Ріг виніс рішення яким встановив, що ОСОБА_1 повинен кожен місяць сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 2600.00 грн.: 1000,00 грн. на колишню дружину до 29.06.2019 року, а 1600,00 грн. на дитину до досягнення нею повноліття.

З моменту винесення рішення, як добропорядний громадянин України ОСОБА_1 кожен місяць сплачував на картковий рахунок ОСОБА_3 2600 грн.

Будь яких питань у ОСОБА_3 не виникало, та вона до нього не зверталась.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 був викликаний у Саксаганський відділ ДВС державним виконавцем Рудя Т.А. де було повідомлено про заборгованість станом на 16.10.2019 року - 40 906,67 грн.

На всі пояснення , що починаючи з рішення суду та до 16.10.2019 року,кожен місяць у відповідності до рішення суду, сплачувалось на картковий рахунок ОСОБА_3 2600,00 грн. отримав відповідь, що ОСОБА_3 у телефонній розмові з державним виконавцем, сказала, що будь яких грошей не отримувала.

Відповідно до довідки розрахунку станом на 16.10.2019 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 становить 40 906,67 грн., однак згідно довідок ОСОБА_1 в повній мірі виконував рішення суду та сплачував аліменти щомісяця, та не має заборгованості.

Аліменти ОСОБА_1 перераховував на банківську карту ОСОБА_3 , виписок з банківської карти ОСОБА_3 немає, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не має такої можливості їх отримати.

ОСОБА_1 станом на 01.12.2019 року у відповідності до довідок сплатив 60987,00 грн. на утримання сина.

Після цього, ОСОБА_1 звертався до УДВС Саксаганського району, але отримав відповідь, що за заявами ОСОБА_3 будь яких аліментів від ОСОБА_1 вона не отримувала.

На підставі вищевикладеного просив суд зобов`язати державного виконавця ОСОБА_5 зробити перерахунок заборгованості по аліментах.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Антоненко В.А. підтримали скаргу, просили задовольнити.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_3 пояснила, що вона кошти дійсно отримувала на картку у вказаній сумі, іноді від нього, іноді від його матері, проте вона не вважала, що це були аліменти, а допомога для дитини на лікування тощо.

Представник заінтересованої особи (державний виконавець) Рудя Т. А. пояснив, що не може зарахувати такі кошти, оскільки відсутнє призначення платежу, з якого б було зрозуміло, що сплачувались саме аліменти.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд доходить до висновків, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що на виконанні Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №55013505 з виконання виконавчого листа №2/210/1943/17 від 12.10.2017, виданого Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, про стягнення аліментів у розмірі 1600 грн. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Державним виконавцем 30.10.2017 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 31).

Станом на 31.10.2019 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам складає 40906,67 грн. (а.с. 10-11).

Окрім того, державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду особи за межі України, постанову про обмеження у праві полювання, постанову про обмеження у праві користування зброєю та постанову про обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с. 3,4,5,6,7).

Також в матеріалах справи наявні квитанції з вересня 2017 року по жовтень 2019 року про перерахування коштів ОСОБА_1 (а.с. 33-41).

Суд вважає доведеним той факт, що кошти перераховувались на рахунок ОСОБА_3 , оскільки сама стягувач не заперечувала даний факт.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У рішеннях по справах «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia) від 07 травня 2002 р., заява № 59498/00, п.40; «Ясіуньєне проти Литви» (Jasiыnienл v. Lithuania) від 06 березня 2003 р., заява № 41510/98, п. 45. Суд звертає увагу на свою практику, де неможливість для заявника домогтися виконання рішення на його чи її користь становить втручання у право на мирне володінням майном, як вказано у першому реченні пункту першого статті 1 Першого протоколу.

Частиною 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Частинами 1 та 3 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За змістом частини 4 статті 71 цього Закону виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Частиною 8 вказаної статті передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, зважаючи на той факт, що у квитанціях з перерахунку коштів не вказано цільове призначення перерахованих коштів, проте, жодна із сторін у справі не заперечувала факт перерахування та отримання коштів, суд доходить до переконання, що гр. ОСОБА_1 з вересня 2017 року по жовтень 2019 року правомірно виконував зобов`язання зі сплати аліментних платежів, перераховуючи стягувачу відповідну суму на її картковий рахунок, а отже вимоги скаржника щодо необхідності зробити перерахунок заборгованості підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 447 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Саксаганського району Рудя Т.А. у виконавчому провадженні ВП №55013505 від 16.10.2019 року, стягувач ОСОБА_3 щодо зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості задовольнити.

Зобов`язати державного виконавця ВДВС Саксаганського району Рудя Т.А. здійснити перерахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні ВП №55013505 від 16.10.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано суддею 11.09.2020 року.

Суддя: В. Є. Сільченко