Справа № 369/220/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9035/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Пінкевич Н.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року, постановлену у складі судді Пінкевич Н.С., про передачу на розгляд іншого суду справи № 369/220/20 за позовом ОСОБА_4 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_4 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначала, що недієздатний ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У встановлений законом строк ОСОБА_3 не звернувся з заявою про прийняття спадщини, оскільки з шестимісячного віку хворіє на виявлену у нього психічну хворобу та з цього часу не може керувати своїми діями, та розуміти їх значення. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2018 року, яке набрало законної сили 14 серпня 2019 року, ОСОБА_3 було визнано недієздатним з шестимісячного віку, встановлено опіку над ним та призначено її опікуном ОСОБА_3 . Посилаючись на те, що недієздатний ОСОБА_3 пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, просила визнати ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року матеріали позовної заяви ОСОБА_4 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Галицького районного суду м. Львова.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу. Просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та визначити Києво-Святошинський районний суд Київської області до розгляду цієї справи в іншому складі. Посилається на те, що судом було порушено норми процесуального права. Зазначає, що позов пред`явлено до неї як представника малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також зазначає, що з 2004 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

16 липня 2020 року представник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 , подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що для позовів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини встановлено виключну підсудність. Так, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини. ОСОБА_4 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і від надання судом додаткового строку для прийняття спадщини залежить право ОСОБА_3 на обов`язкову частку у спадщині, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 у вигляді 13/25 часток житлового будинку з господарськими будівлям і спорудами та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Києво-Святошинського району Київської області. Таким чином, суд дійшов помилкового висновку про розгляд заявленого спору за правилами загальної, а не виключної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про направлення матеріалів позовної заяви за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Галицького районного суду м. Львова, суд першої інстанції виходив із правил загальної підсудності, визначених ч. 1 ст. 27 ЦПК України та того, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що не відноситься за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , як представника малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які і є в справі відповідачами, а не до ОСОБА_1 особисто.

Відтак, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд мав з`ясувати зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до доданих до апеляційної скарги документів відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про направлення матеріалів позовної заяви ОСОБА_4 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 , за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Галицького районного суду м. Львова.

Враховуючи викладене, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2020 року

Суддя-доповідач

Судді