Провадження № 2/761/3226/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Пірак М.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Зазначає, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 11.10.2013 р. Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти мешкають разом з позивачем. Спільне життя не склалось, сім`я розпалась в травні 2019 р. Збереження шлюбу не є можливим. Крім того, між сторонами не досягнуто згоди з ким залишаться проживати діти. Позивач вважає, що сини мають проживати разом з нею. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання дітей - матір`ю.

07.11.2019 р . позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини роз`єднано в окремі самостійні провадження, про що винесено відповідну ухвалу.

25.02.2020 р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутності зазначивши про те, що вимоги заявлені ОСОБА_1 визнаються ним в повному обсязі. Він також не заперечує щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу, заявлені позивачем.

Для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України.

Позивач зазначає, що підтримує позов, просить розглянути справу за її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені вимоги про визначення місця проживання дітей з матір`ю визнає в повному обсязі.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було укладено шлюб, зареєстрований 11.10.2013 р. Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучено до позовної заяви.

Як вбачається з наданих матеріалів і визнається відповідачем, сторони проживають окремо один від одного, діти проживають разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує на те, що діти мають проживати з нею, це буде відповідати інтересам неповнолітніх.

ОСОБА_2 визнає позов, не заперечує щодо його задоволення.

Підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, в розумінні положень ч. 4 ст. 191 ЦПК України відсутні.

Згідно зі ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до приписів ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1989 року і яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Приймаючи рішення, суд виходить з інтересів дітей, бере до уваги ту обставину, що на день розгляду справи неповнолітні проживають разом із матір`ю, а також ту обставини, що відповідачем ОСОБА_2 заявлені ОСОБА_1 вимоги визнаються в повному обсязі.

З огляду на наведене, беручи до уваги відсутність обставин, які б давали суду підстави вважати, що визначення місця проживання дітей разом з матір`ю порушить їх інтереси, або інтереси їх батька, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Розподіляючи судові витрати суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України.

Як свідчать матеріали справи, на правничу допомогу позивачем ОСОБА_1 сплачено суму у розмірі 9 700 грн. 00 коп.

Клопотання щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу у зв`язку із невиконанням с. 3 ст. 137 ЦПК України від сторони відповідача не надходило, ОСОБА_2 зазначено, що він не заперечує щодо стягнення з нього таких витрат. .

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,196,200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст.ст. 7,160,161 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКППНОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 9 700 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 13.07.2020 року.

Суддя: