Справа №345/2289/20
Провадження № 2/345/864/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , яка залишила заповіт, який зареєстрований у виконкомі Томашівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області за № 388. Згідно цього заповіту усе своє майно вона заповіла їй та брату ОСОБА_2 в рівних частинах.

На Ѕ частину спадкового майна, а саме: домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку , площею 0.4900 га, а також грошових вкладів, позивачці видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

17 грудня 2019 року, позивачка ОСОБА_1 , подала заяву до державного нотаріуса Калуської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва на про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,3500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території урочища «Дубина -2» Томашівської сільської ради, Калуського району Івано-Франківської області після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак видати свідоцтво про праву на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки, площею 1,3500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території урочища «Дубина-2» Томашівської сільської ради, Калуського району Івано-Франківської області мені відмовлено оскільки в Державному акті серії ЯЕ № 842317 виданого Калуською районною державною адміністрацією 30.12.2008 року є виправлення, яке оговорене печаткою управління земельних ресурсів у Калуському районі.

В позасудовому порядку вона не має можливості визнати за собою право власності на спадкове домоволодіння, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивачки подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання подав заяву згідно якої позовні вимоги визнав та не заперечує щодо задоволення даного позову. Розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Положення статті 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 (а.с.11), яка залишила заповіт, який зареєстрований у виконкомі Томашівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області за № 388. Згідно цього заповіту усе своє майно вона заповіла їй та брату ОСОБА_2 в рівних частинах (а.с.17).

Померлій ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,3500 га кадастровий номер :02:003:0094 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території урочища «Дубина-2» Томашівської сільської ради, Калуського району Івано-Франківської області, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, де у розділі інформація про власників зазначено ОСОБА_3 , документ який став підставою для виникнення права є рішення, органу виконавчої влади Калуська РДА 16.12.2008№724, документ що посвідчує право: Державний акт від 30.12.2008 ЯЕ 842371.

На Ѕ частину спадкового майна, а саме: домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку , площею 0.4900 га, а також грошових вкладів, позивачці видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

17 грудня 2019 року, позивачка ОСОБА_1 , подала заяву до державного нотаріуса Калуської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва на про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,3500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території урочища «Дубина -2» Томашівської сільської ради, Калуського району Івано-Франківської області після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак видати свідоцтво про праву на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки, площею 1,3500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території урочища «Дубина-2» Томашівської сільської ради, Калуського району Івано-Франківської області мені відмовлено оскільки в Державному акті серії ЯЕ № 842317 виданого Калуською районною державною адміністрацією 30.12.2008 року є виправлення, яке оговорене печаткою управління земельних ресурсів у Калуському районі (а.с.10).

Як вбачається із матеріалів справи позивачка не відмовилася від прийняття спадщини.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого кодексом, він не заявив про відмову від неї.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Як передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст. 1216 1218, 1220, 1223, 1233 1235, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.263,264,265 ЦПК України, суд,

р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на Ѕ частину земельної ділянки, площею 1,3500 га кадастровий номер :02:003:0094 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території урочища «Дубина-2» Томашівської сільської ради, Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: