Провадження №22-ц/812/1407/20
ПОСТАНОВА

ІменемУкраїни

10 вересня 2020 року м. Миколаїв

справа № 489/2965/20

Миколаївськийапеляційний суд у складі:

Головуючого Коломієць В.В.

суддів Колосовського С.Ю., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання протиправними дій державних реєстраторів та скасування записів про державну реєстрацію, треті особи: державний реєстратор Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Прасолова Людмила Михайлівна, державний реєстратор Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Свячений Віктор Юрійович, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа Банк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва, постановлену 20 липня 2020 року під головуванням судді Кирильчука О.І., повний текст ухвали складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі- АТ «Альфа Банк») про визнання протиправними дій державних реєстраторів та скасування записів про державну реєстрацію.

Позивач зазначала, що 07 липня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та нею було укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Добриновою Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1316, відповідно до якого в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором кредиту № 648/650-К650 від 07 липня 2008 року вона передала в іпотеку належну їй на праві власності трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Як вказала позивач, 11 червня 2020 року з позовної заяви АТ «Альфа Банк» про її виселення їй стало відомо, що АТ «Альфа Банк», як правонаступник АТ «Укрсоцбанк» оформив на себе право власності на зазначену квартиру шляхом реєстрації 05 лютого 2020 року у державного реєстратора Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Прасолової Л.М. передавального акту, а після того - 22 листопада 2018 року АКБ «Укрсоцбанк» оформив на себе право власності на вищезазначену квартиру на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» шляхом реєстрації цього права у державного реєстратора Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Свяченого В.Ю.

Посилаючись на те що такі дії державних реєстраторів є незаконними, та такими, що порушують її права, як власника майна, просила визнати їх протиправними та скасувати записи про проведену державну реєстрацію.

15 липня 2020 року позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі представник АТ «Альфа-Банк» - Степаненко О.О. вказує, що ухвала суду першої інстанції в частині забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно постановлена з порушенням процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду про те, що між сторонами виник спір і невжиття заходів забезпечення позову у разі його задоволення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, є помилковим, таким, що не ґрунтується на наявних у справі доказах. Судом не враховано, що обраний позивачем вид забезпечення позову є неспівмірним із предметом позову про визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності. Крім того, задоволення заяви про забезпечення позову порушує права АТ «АльФа Банк» на володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник позивачки адвокат Безпрозваний Д.О. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на законність і обгрунтованість ухвали суду.

Від представника АТ «Альфа Банк» надійшла заява про розгляд справи без їх участі та підтримання апеляційної скарги.

Від державного реєстратора Прасолової Л.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Накладення арешту на майно відповідача є одним із видів забезпечення позову відповіднодо пункту 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Предметом позову ОСОБА_1 є вимога про визнання незаконними рішень державних реєстраторів, якими за АКБ «Укрсоцбанк» та за його правонаступником АТ «Альфа Банк» - відповідачем у справі, зареєстровано право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно врахував характер правовідносин сторін, той факт, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення.

Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ОСОБА_1 вимогами, оскільки застосовані до майна, право власності на яке є предметом судового спору з огляду на заявлені позовні вимоги, які по суті зводяться до оспорення переходу права власності на квартиру до Банку.

За такого, посилання апеляційної скарги на неспівмірність застосованого судом заходу забезечення позову не можуть бути прийняті до уваги.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову через порушення права Банку як власника на володіння, користування та розпорядження спірним майном вжитими заходами забезпечення позову, оскільки застосований судом арешт нерухомого майна лише тимчасово обмежує можливість розпоряджатися ним. До того ж, законодавством збалансовані права як особи, яка ініціює питання про застосування заходів забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовані (ст.ст. 154,159 ЦПК України).

Відповідно до ч.1ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючисьст.ст. 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа Банк» - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: В.В. Коломієць

Судді С.Ю. Колосовський

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 14 вересня 2020 року