Справа № 502/1275/20
УХВАЛА

16 вересня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

по цивільній справі № 502/1275/20 за позовною заявою

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з Позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, що становить еквівалент 49 750 доларів США; стягнення з відповідача 3% річних від загальної суми боргу за користуванням коштами в прострочений термін у сумі 23193 грн., а також судові витрати.

Відповідно до копії Ухвали Кілійського районного суду по справі № 502/1275/20 від 06.08.2020 року, яку він отримав 27.08.2020 року, 03.09.2020 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову про стягнення боргу, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, щодо повернення коштів у сумі ціни позову 1377535,7 грн. (що складає) 49750 дол. США, шляхом накладання арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачеві, та грошові кошти на його банківських рахунках та картках (житловий будинок по АДРЕСА_1 , частина нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 , житловий будинок по АДРЕСА_3 ) та інше про, що винести відповідну ухвалу; усі витрати та збитки щодо забезпечення позову покласти на відповідача.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, між іншим, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Зі змісту ч. ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України вбачається, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Для вжиття заходів забезпечення позову потрібні обґрунтовані факти, підтверджені доказами того, що ці заходи необхідно вжити.

Суд, вивчивши доводи та обґрунтування, викладені в заяві про забезпечення позову, дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано доцільності застосування зазначеного ним в заяві виду забезпечення позову - накладення арешту арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачеві, та грошові кошти на його банківських рахунках та картках, та не обґрунтовано співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. Крім того, позивачем не надано належного підтвердження того, що рухоме та нерухоме майно, на який він просить накласти арешт на праві приватної власності належить відповідачу, а не третім особам.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається із вказаних норм ЦПК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України суд може забезпечити позов, у випадках реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У своїй заяві позивач не наводить жодного реального ризику та не представляє будь-яке документальне підтвердження того, що відповідач по справі здійснює чи має намір будь-яким чином здійснити реалізацію майна, пошкодити, передати таке майно третім особам у інший спосіб, зокрема й шляхом укладення цивільно-правових угод.

Враховуючи зазначене, в заяві слід відмовити.

Керуючись ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 шляхом накладання арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачеві, та грошові кошти на його банківських рахунках та картках (житловий будинок по АДРЕСА_1 , частина нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 , житловий будинок по АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання через Кілійський районний суду Одеської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан