Справа № 188/1058/20
Провадження № 2/188/381/2020
03 вересня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Полубан М.П.
при секретарі Олійник В.С..
розглянувши у судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими , що втратили право користування житловим приміщенням ,
В С Т А Н О В И В :
Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачів та зазначає , що ОСОБА_7 на праві приватної власності належить домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. ОСОБА_7 , у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання на тимчасово окуповану територію Луганської області надала їй, ОСОБА_1 довіреність , якою уповноважила її бути представником ОСОБА_7 з питання продажу або обміну належного їй будинку та земельних ділянок, а також представляти інтереси ОСОБА_7 у відповідних органах, установах та організаціях.
Коли вона намагалася виконати доручення ОСОБА_7 по продажу належного їй будинку , виявилося , що у ньому зареєстровані , але не проживають ОСОБА_2 , 1966 р.н. чоловік довірителя, ОСОБА_3 , 1995 р.н. онук довірителя , ОСОБА_4 , 1999 р.н. онук довірителя , ОСОБА_5 , 2011 р.н. правнука довірителя, ОСОБА_6 , 2013 р.н. правнук довірителя. Вказана обставина підтверджується Актом депутата Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.
Просить суд :
- Прийняти позовну заяву до розгляду.
- Визнати ОСОБА_2 , 1966 р..,
ОСОБА_3 , 1995 р.н.,
ОСОБА_4 , 1999 р.н.,
ОСОБА_5 , 2011 р.н.,
ОСОБА_6 , 2012 р.н. , зареєстрованих постійним місцем проживання за адресою : АДРЕСА_1 такими , що втратили право користування житлом (садибою), що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , яка належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 .
Сторони в судове засідання не з"явилися . Позивач в своїй заяві просить суд справу розглянути без її участі. Позов підтримує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися.
На думку суду останні вважаються такими, що повідомлені належним чином, оскільки судові повістки направлялися за місцем їх реєстрації, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України .
Тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України , суд з погодження позивача, вирішив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню.
Судом встановлено , що згідно з Державного Витягу про реєстрацію речових на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( і.н.в.- 1710298 від 13.10.2003 р. ) реєстраційний нмер 2420839 підтверджується той факт , що ОСОБА_7 є власником об`єкта нерухомості житлового будинку , який розташований за адресою АДРЕСА_1 .
Довідкою Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 16.07.2020 р. ( вих. № 723 ) зазначається , що ОСОБА_7 дійсно є власником житлового будинку АДРЕСА_1 і разом з нею зареєстровані ОСОБА_2 , 1966 р.н. , ОСОБА_3 , 1995 р.н. , ОСОБА_4 , 1999 р.н. , ОСОБА_5 , 2011 р.н., ОСОБА_6 , 2013 р.н.
В акті проведення перевірки факту проживання вищевказаних осіб також підтверджується той факт , що відповідачі за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані , але не проживають .
Враховуючи вищезазначені докази , суд дійшов висновку відносно того, що відповідачы , хоча і зареєстровані у вищезазначеному домоволодінні , про те фактично в ньому не проживають більше року , а тому у них припинилося право користуватися житловим будинком .
В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України, аналіз ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім"ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Таким чином , вимога позивача про визнання осіб такими , що втратили право користування житловим приміщення є законною та обгрунтованою , а тому ця вимога підлягає задоволенню.
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 4 , 19 , 76-81 , 141 , 263-265 , 268 , 280 ЦПК України , ст. 317, 319 , 391 , 405 ЦК України , суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими , що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
- Визнати ОСОБА_2 , 1966 р..,
ОСОБА_3 , 1995 р.н.,
ОСОБА_4 , 1999 р.н.,
ОСОБА_5 , 2011 р.н.,
ОСОБА_6 , 2012 р.н. , зареєстрованих постійним місцем проживання за адресою : АДРЕСА_2 такими , що втратили право користування житлом (садибою), що розташована за адресою : АДРЕСА_2 , яка належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 .
Судові витрати залишити за позивачкою.
Копіє даного рішення невідкладно направити позивачу.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя М. П. Полубан