Провадження № 2-о/263/401/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика О.М., перевіривши матеріали заяви адвоката Фісінчука Семена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , заінтересована особа - Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 02 вересня 2020 року, надійшла заява адвоката Фісінчука С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

За загальними правилами, передбаченими п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, для розгляду заяв фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, в тому числі факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, така заява подається до суду за місцем проживання цієї фізичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦПК України, що кореспондується із вищезазначеною процесуальною нормою загального характеру, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, має особа, для якої підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів має значення з метою охорони її прав, свобод та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 4 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.

Зі змісту заяви вбачається, що адвокат Фісінчук С.О. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 для встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

У вказаній справі заявником, що прагне встановити факт смерті ОСОБА_2 для подальшого здобуття зареєстрованого відповідного акта органу державної реєстрації актів цивільного стану, є ОСОБА_1 , місце проживання якої і є визначальним згідно зі ст. 316, абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, при вирішенні питання про територіальну підсудність справи.

Адвокат Фісінчук С.О., хоча і звернувся до суду із даною заявою, але діє, при цьому, не як заявник, бо не має самостійної мети встановлення юридичного факту смерті ОСОБА_2 і власного інтересу до заявлених його довірителем вимог у справі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Фісінчук С.О. є особою, яка в контексті ч. 2 ст. 60 ЦПК України є представником сторони за довіреністю, а не ініціатором питання про встановлення факту, порушеного її довірителем ОСОБА_1 , та не віднесена до категорії законних представників осіб або інших осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах малолітніх, чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, що визначено ст. 59, ч. 3 ст. 60 ЦПК України.

Наявність у представника процесуальних прав, аналогічних довірителя, не переводить представника у статус заявника у даній справі та не підміняє його.

Встановлено, що місцем реєстрації заявника ОСОБА_1 за паспортними даними, є адреса: АДРЕСА_1 , а у заяві указано адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

За змістом ч. 1 ст. 294 ЦПК України суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів саме заявника.

Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття право на «суд, встановлений законом» є структурним елементом права на справедливий суд, поширене тлумачення якого надано в прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини (справи «Сокуренко і Стригун проти України», «Занд проти Австрії», «Коем та інші проти Бельгії»), що відносить належність справ до юрисдикції певних категорій судів, тобто конкретного національного суду, що має юрисдикцію судити.

Цивільним процесуальним законодавством передбачена територіальна підсудність (юрисдикція) судів, втілена в положеннях (у даному випадку) - ст. 316 ЦПК України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк, де зареєстрована заявник ОСОБА_1 , належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За положеннями ч. 8 ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», порядок територіальної підсудності справ, підсудних розташованим на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях судам, встановлюється відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, адміністративних справ, господарських справ і кримінальних проваджень місцевими та апеляційними судами, що визначаються Головою Верховного Суду. Суди згідно з визначеною відповідно до цього Закону підсудністю та відповідно до вимог процесуального законодавства здійснюють розгляд справ та вирішують процесуальні питання, які виникають після ухвалення судового рішення.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 підсудність справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, змінена на їх підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

На підставі викладеного, саме до Краснолиманського міського суду Донецької області, за встановленою підсудністю згідно з чинним законодавством на період проведення антитерористичної операції, трансформованої в Операцію об`єднаних сил, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, підлягає направленню цивільна справа за вказаною заявою.

Керуючись ст. ст. 3, 31, 187, 294, 316, 317 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , заінтересована особа - Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), направити до Краснолиманського міського суду Донецької області для розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Музика