ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 672/1531/18
Провадження № 22-ц/4820/27/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представників учасників справи

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №672/1531/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2019 року (суддя Сакенов Ю.К., повне судове рішення виготовлено 24 червня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія Поділля» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості по виплаті орендної плати з врахуванням наслідків прострочення виконання зобов`язання та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 20.03.2015 року він є власником трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4909 га, кадастровий номер: :05:004:0166; площею 1,8645 га, кадастровий номер: :05:004:0046 та площею 0,5956 га, кадастровий номер: :05:004:1171, що розташовані на території Сатанівської селищної ради, до складу якої увійшла Бубнівська сільська рада Городоцького району Хмельницької області. 04.05.2012 року між ТОВ «Мрія Поділля» та матір`ю позивача ОСОБА_2 були укладені три договори оренди землі вищевказаних земельних ділянок, які були зареєстровані в управлінні Держкомзему у Городоцькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи від 21.11.2012 року за №04045; від 23.11.2012 року за №04030 та від 22.11.2012 року за №04066.

У зв`язку із невиконання орендарем ТОВ «Мрія Поділля» обов`язку по своєчасній виплаті орендної плати 27.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовими заявами, у яких просив вищевказані договори оренди землі припинити в односторонньому порядку на підставі п. 36 договору та вжити заходів щодо скасування записів про інше речове право, на що отримав відмову. Посилаючись на те, що відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками в 2015-2017 і не виплачує позивачу, як спадкоємцю та орендодавцю зазначених земельних ділянок, орендну плату за 2018 рік та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 10 договору оренди землі, який є його істотною умовою, позивач просить розірвати договори оренди землі, що укладені 05.05.2012 року між ОСОБА_1 , спадкоємець ОСОБА_2 та ТОВ «Мрія Поділля» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0166, :05:004:0046, :05:004:1171; стягнути з ТОВ «Мрія Поділля» на його користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 17 220,45 грн.; суму інфляційного збільшення боргу - 3474,73 грн.; пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 9505,69 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 947 грн., а всього - 31147,42 грн. Збільшивши під час розгляду справи позовні вимоги, позивач просив стягнути із ТОВ «Мрія Поділля» на його користь заборгованість по виплаті орендної плати за три земельні ділянки за 2018 рік у розмірі 5242,14 грн., 2924,44 грн. - інфляційних, 739 грн. - 3% річних, 13258,35 грн. - пені за 6-ть місяців; 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та вважає, що оскаржуване рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним, необґрунтованим і винесеним з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, поза увагою суду залишилась та обставина, що доповнення ст. 31 Закону України «Про оренду землі» частиною 5 відбулось лише 20.09.2016 року і набрало чинності 19.10.2016 року, тобто через 1,5 року після прийняття спадщини позивачем, а тому застосуванням судом першої інстанції до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 148-1 ЗК України є помилковим. Апелянт зазначає, що з 04.10.2017 року відповідачу вже втретє було відомо про прийняття спадщини позивачем, тому вважає, що з вказаної дати він був зобов`язаний виконувати обов`язки орендаря перед апелянтом по сплаті орендної плати за використання земельних ділянок, починаючи з 2015 року. Крім того, факт обізнаності відповідача з квітня 2017 року щодо заміни власника спірних земельних правовідносин у порядку спадкування на ОСОБА_1 підтверджується відповіддю Міністерства юстиції України від 26.02.2019 року №7672/ПI-Ч-235/19.2.1 та копією наказу Міністерства юстиції України від 26.05.2017 року №1734/5, однак суд не надав вказаним доказам належної оцінки. Апелянт вказує, що 12.12.2018 року він не отримував від відповідача в рахунок погашення заборгованості по орендній платі кошти на суму 9200 грн., а в наданих товариством підтверджуючих документах про виплату заборгованості стоїть не його підпис та зазначена невірна адреса отримувача. Також, на думку апелянта, суд не врахував не внесення товариством у депозит нотаріуса, нотаріальної контори нарахованої орендної плати та помилково не застосував до спірних правовідносин висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 11.10.2017 року у справі №6-1449цс17 та Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №484/301/18 від 06.12.2018 року у справі №564/2174/17. Тому апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Мрія Поділля» погоджується із рішенням суду першої інстанції посилаючись на те, що воно ухвалено відповідно до норм матеріального права та із дотриманням норм процесуального права. Товариство зазначає, що за наявності встановленого законом відтермінування виконання зобов`язань боржником та за наявності прострочення кредитора, а також враховуючи сплату товариством позивачу орендної плати за 2015-2018 роки відсутні підстави для розірвання договорів оренди, оскільки шестимісячний строк передбачений у п. 36 Договорів оренди спливав лише у квітні 2019 року. Відповідач вважає доводи апеляційної скарги про те, що до спірних правовідносин не може бути застосована норма ч. 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», а вимоги ч. 3 ст. 148-1 ЗК України поширюються лише на випадки переходу повноважень від органу державної влади до іншого при розпорядженні земельними ділянками державної власності є такими, що трактуються апелянтом на власний розсуд. Крім того, товариство вважає необґрунтованим посилання апелянта про те, що орендар в силу ст. 537 ЦК України за відсутності інформації щодо місця проживання орендодавця повинен був сплатити останньому орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, адже у даному випадку відсутня жодна із трьох умов передбачених ст. 537 ЦК України, що давали боржнику право виконати обов`язок (а не встановлювали обов`язок) шляхом внесення коштів в депозит нотаріуса. Також, на думку відповідача апелянтом не надано суду доказів на підтвердження завданої йому моральної шкоди, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та поведінкою відповідача і не зазначено, з яких міркувань виходив позивач визначаючи її розмір. Разом з тим витрати на професійну правничу допомогу вважає неспівмірними із складністю справи та часом і обсягом виконаних адвокатом робіт.

Представник апелянта ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених.

Представник відповідача ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнала та просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з невиконання позивачем, як спадкоємцем покладеного на нього законом обов`язку щодо повідомлення орендаря про перехід права власності на земельні ділянки, які є предметом договорів оренди, що є простроченням кредитора. А прострочення боржника, в даному випадку у ТОВ «Мрія Поділля» не настало, оскільки зобов`язання по оплаті орендної плати відповідачем не могло бути виконане внаслідок не вчинення позивачем дій щодо надання необхідної інформації та документів, перелік яких визначений ч. 3 ст. 148 -1 ЗК України, і, крім того, орендну плату позивачу було виплачено 21.01.2019 року.

Однак, апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині відмови у стягненні із відповідача інфляційних втрат, 3% річних та пені за несвоєчасну виплату позивачу орендної плати за 2015 - 2017 роки за період з 03.10.2018 року по 31.12.2018 року, виходячи із меж заявлених позовних вимог.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , як спадкоємцю майна ОСОБА_2 , з 20.03.2015 року належать на праві власності три земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області, а саме: площею 1,4909 га, кадастровий номер: :05:004:0166; площею 1,8645 га, кадастровий номер: :05:004:0046 та площею 0,5956 га, кадастровий номер: :05:004:1171, що також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (т. 1 а.с. 9-14, 32-34).

04.05.2012 року між ТОВ «Мрія Поділля» (орендарем) та ОСОБА_2 (орендодавцем) було укладено три договори оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Бубнівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області:

площею 1,4909 га, кадастровий номер: :05:004:0166, який було зареєстровано в управлінні Держкомзему у Городоцькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.11.2012 року за №04045 (т 1 а.с.15-18 );

площею 1,8645 га, кадастровий номер: :05:004:0046, який було зареєстровано в управлінні Держкомзему у Городоцькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.11.2012 року за №04030 (т 1 а.с.21-24);

площею 0,5956 га, кадастровий номер: :05:004:1171, який було зареєстровано в управлінні Держкомзему у Городоцькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.11.2012 року за №04066 (т 1 а.с.26-29).

28.04.2015 року та 18.05.2015 року державними реєстраторами реєстраційної служби Городоцького райуправління юстиції на підставі договорів оренди від 20.04.2015 року, що укладені між ПП «Аграрна Компанія 2004» та ОСОБА_1 зареєстровано право оренди орендаря ПП «Аграрна Компанія 2004» відносно земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0166, :05:004:0046, :05:004:1171 строком дії 7 років (т.1 а.с.119-121).

Наказом заступника Міністра з питань державної реєстрації Міністерства юстиції України за №1734/5 від 26.05.2017 року скасовано прийняті державними реєстраторами прав на нерухоме майно реєстраційної служби Городоцького райуправління юстиції рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.04.2015 року №20976566, від 18.05.2015 року №№21389277, 21389031 (т.1 а.с.118).

04.10.2017 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №37442242 від 06.10.2017 року зареєстровано право оренди земельних ділянок ТОВ «Мрія Поділля» на підставі договорів оренди земельних ділянок від 04.05.2012 року, що укладені між ТОВ «Мрія Поділля» (орендарем) та ОСОБА_2 із зазначенням орендодавця ОСОБА_1 (т 1 а.с. 91-93).

Згідно ч.1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч.1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч.1 ст.148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Частиною 3 ст.148-1 ЗК України передбачено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Оцінивши у відповідності із вимогами ст. 89 ЦПК України надані представниками учасників справи докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач, набувши у власність в порядку спадкування земельні ділянки, не повідомив у відповідності до вимог ч. 3 ст. 148-1 ЗК України орендаря ТОВ «Мрія Поділля» про зміну власника, а тому відсутні підстави щодо розірвання договорів оренд земельних ділянок з підстав невиплати орендної плати орендодавцю.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права, а саме невірного застосування норм ч. 3 ст. 148-1 ЗК України є помилковими.

Також посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано надання позивачем протягом трьох місяців після оформлення спадщини орендарю ТОВ «Мрія Поділля» копій правовстановлюючих документів на земельні ділянки, копію паспорту та ідентифікаційного коду в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України є недоведеними і, крім того, 20.04.2015 року ОСОБА_1 , як орендодавцем та ПП «Аграрна Компанія 2004» були укладені договори оренди земельних ділянок, власником яких ОСОБА_1 став 20.03.2015 року.

А послання апелянта на те, що ТОВ «Мрія Поділля» з 06.10.2017 року було відомо про належність спірних земельних ділянок ОСОБА_1 і з цієї дати відповідач зобов`язаний був виконати свої зобов`язання по сплаті орендної плати не є беззаперечним доказом виконання саме ОСОБА_1 своїх зобов`язань у відповідності до вимог ч. 3 ст. 148-1 ЗК України, як нового власника земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0166, :05:004:0046, :05:004:1171.

Також, оцінюючи доводи апеляційної скарги в тій частині, що товариство відповідно до ч. 1 ст. 537 ЦК України мало можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знало куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання, що і є підставою для розірвання оспорюваних договорів є такими, що не заслуговують на увагу, адже відповідно до правових висновків, що викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року по справі №709/1089/17 положення ст. 537 ЦК України не свідчать про обов`язковість таких дій, а лише регламентують можливу поведінку орендаря та нотаріуса. Винна поведінка, яка є підставою для припинення правовідносин, кореспондується з обов`язком та небажанням його виконувати на умовах, визначених договором. Відсутність у договорі обов`язку перерахування коштів на депозит нотаріуса, крім визначеного законом лише такого права, та не здійснення орендарем таких дій, не може бути безумовною підставою для розірвання договору, а лише тягне за собою виплати цих сум.

Встановлено, що в оспорюваних договорах оренди земельних ділянок відсутній обов`язок ТОВ «Мрія Поділля» здійснювати перерахування коштів невиплаченої орендодавцю орендної плати на депозит нотаріуса, а тому саме ця підстава не може тлумачитися як систематична несплата орендної плати.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про сплату ТОВ «Мрія Поділля» позивачу орендної плати в сумі 33350 грн., адже ОСОБА_1 не було отримано 9200 грн. є недоведеними.

Встановлено, що орендну плату за 2018 рік в сумі 9200 грн. (2388,60 грн. + 6811,40 грн.) ТОВ «Мрія Поділля» було сплачено 12.12.2018 року та поштові перекази на зазначені суми були видані ПАТ «Укрпошта» із зазначенням паспортних даних та підтвердженням отримання переказу ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (т. 1 а.с. 81-86, 109 - 110).

З огляду на вищенаведене, посилання апеляційної скарги на наявність підстав для розірвання договорів оренди земельних ділянок з підстав систематичної несплати орендної плати з 2015 року по 2018 рік є в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України недоведеними.

Разом з тим, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні інфляційних втрат, 3% річних та пені за період з 03.10.2018 року по 31.12.2018 року (з врахуванням меж заявлених позовних вимог) підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення в цій частині.

Встановлено, що 02.10.2018 року ТОВ «Мрія Поділля» отримало від ОСОБА_1 належне повідомлення щодо зміни власника та орендодавця земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0166, :05:004:0046, :05:004:1171. Вказана обставина визнається представником відповідача, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Тому з 03.10.2018 року ТОВ «Мрія Поділля» повинно було виплати нараховану, але не виплачену оренду плату за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :05:004:0166, :05:004:0046, :05:004:1171, однак виплата була здійснена 18.01.2019 року (т. 1 а.с. 100-108).

З врахуванням диспозитивності цивільного судочинства судова колегія вважає, що підлягає до стягнення із ТОВ «Мрія Поділля» на корить ОСОБА_1 345,52 грн. (інфляційних на суму боргу 8750 грн. за період з 03.10.2018 року по 31.12.2018 року); 63,30 грн. - 3% річних (сума боргу 8750 грн. за період з 03.10.2018 року по 31.12.2018 року) та 17,50 грн. пені (сума боргу 24150 грн. за період з 03.10.2018 по 31.12.2018 року), а всього - 426,30 грн.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки розгляд справи тривав біля 7 місяців є такими, що заслуговують на увагу, однак це процесуальне порушення не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на вищенаведене та з врахуванням пропорційності задоволених позовних вимог підлягає до стягнення із відповідача на користь позивача 40 грн. (10000 грн. / 2 / 0,8 х 100) витрат, понесених ОСОБА_1 по оплаті професійної правничої допомоги.

Судова колегія також вважає, що не підлягає до задоволення заява ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали щодо повернення суми судового збору, сплаченої ним при подачі позову, адже зазначене питання у відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та роз`яснень, що викладені в п. 42 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішено судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення і яке в цій частині відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2019 року в частині відмови у позові щодо стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені скасувати та в цій частині постановити нове судове рішення.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Поділля» (місцезнаходження: с. Юринці, Городоцький район, Хмельницька область, 32030, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 345,52 грн. - інфляційних втрат, 63,30грн. - 3% річних та 17,50 грн. пені, а всього 426,30 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені відмовити.

В решті рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Поділля» (місцезнаходження: с. Юринці, Городоцький район, Хмельницька область, 32030, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 40 грн. судових витрат.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо постановлення окремої ухвали про повернення суми судового збору, сплаченої при подачі позовної заяви у розмірі 2114, 40 грн. відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 липня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай