ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року

м. Черкаси

Справа № 703/3521/19
Провадження № 22-ц/821/39/20
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.,

суддів: Єльцова В. Г., Карпенко О. В.

секретаря: Винник І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Акварель- МК»

особа, що подає апеляційну скаргу: ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акварель- МК» про повернення боргу, у складі головуючого судді Кирилюк Н. А.,

в с т а н о в и в :

03 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Акварель-МК» про повернення боргу.

Клопотання обґрунтовано тим, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2008 року за нею було визнано право власності на належну ТОВ «Акварель-МК» частину приміщення першого поверху першої черги кафе «Хрещатик» площею 115 кв.м., з підвалом площею 68,6 кв.м., вбудоване приміщення першого поверху магазину по продажу продовольчих товарів площею 31,6 кв.м., котельні площею 13,1 кв.м., приміщення першого та другого поверху загальною площею 72,4 кв.м., а також приміщення площею 84,3 кв.м. в стадії реконструкції, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за нею 22 травня 2008 року.

В подальшому вулицю Дзержинського було перейменовано на вулицю Чорновола В`ячеслава, а зазначеному об`єкту присвоєно номер 1/1.

Під час реєстрації права власності ОСОБА_2 стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження у вигляді арешту. Підставою накладення арешту зазначено ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2005 року, винесену з метою забезпечення позову ОСОБА_3 до ТОВ «Акварель-МК» про повернення боргу.

Враховуючи викладене просила скасувати арешт накладений ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Акварель-МК» про повернення боргу за договором позики на належну їй будівлю, майнового комплексу «Хрещатик», адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: 2092396, зареєстровано 15 червня 2005 року реєстратором: Смілянська державна нотаріальна контора.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Акварель-МК» про повернення боргу, в повному обсязі.

Ухвала мотивована тим, що згідно з п. 9 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За викладеного суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, роз`яснивши ОСОБА_2 право звернення до суду в позовному провадженні для вирішення питання про звільнення майна з-під арешту.

У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 1 ст. 42 ЦПК України встановлено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. (ст. 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглядаючи заяву про скасування заходів забезпечення позову дійшов висновку, що ОСОБА_2 не є стороною чи третьою особою по справі, в межах якої застосовано забезпечення позову, вона не наділена правом звернення до суду з наведеною заявою.

В апеляційній скарзі, поданій 13 листопада 2019 року, ОСОБА_2 просила скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду від 30 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт накладений ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Акварель-МК» про повернення коштів за договором позики накладений на нежитлову будівлю, майновий комплекс «Хрещатик», адреса: АДРЕСА_1 ( нова адреса АДРЕСА_2 ), реєстраційний номер обтяження: 2092396, зареєстрований 15 червня 2005 року реєстратором: Смілянською державною нотаріальною конторою.

При цьому вказала, що обґрунтовуючи відмову в задоволенні поданого нею клопотання суд першої інстанції послався на п. 9 Постанови ВССУ № 5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Однак скаржниця переконана, що вказані роз`яснення стосуються тих випадків коли розгляд справи не завершено і справа перебуває в провадженні суду.

Водночас, вона не була стороною у справі, а власником нерухомого майна на яке накладено арешт стала лише у 2008 році. Відповідно належне їй право власності ніхто не оспорює і підстави для звернення до суду з позовом про визнання за нею права власності у неї відсутні.

Відповідно до ст. 202-1 ЦПК України в редакції, що діяла на момент розгляду справи, при ухваленні рішення суд приймає рішення щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову. Вказаних вимог суд не виконав і безпідставно не вирішив питання щодо скасування заходів забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ст. 258 ЦПК України ухвали є видом судових рішень.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не є стороною у справі, щодо якої такі заходи забезпечення було вжито.

З приведеними висновками суд апеляційної інстанції погодитися не може з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 03 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Акварель-МК» про повернення боргу.

В якості додатків до заяви ОСОБА_2 долучила фотокопії наступних документів: рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 21 липня 2019 року, витяг з Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктив нерухомого майна з інформацією про наявність обтяження за спірним майном за реєстраційним № 2092396, рішення Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 09 лютого 2017 року № 57 про призначення адреси частині житлової будівлі на АДРЕСА_4 , ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2005 року, із засвідченням її копії, що відповідає оригіналу, зокрема, досить задовільної якості.

Відповідно до довідки архіваріуса Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, наданої на запит Черкаського апеляційного суду, цивільна справа № 2-1567/05 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Акварель-МК» про повернення боргу по збігу терміну зберігання, знищена, згідно наказу ДСА України від 11 лютого 2010 року № 22.

З наявних матеріалів справи ЄУН 703/3521/19, номер провадження 22-зз/703/6/19, що сформовані на підставі поданої ОСОБА_2 заяви, вбачається, що у забезпечення позову ОСОБА_3 до ТОВ «Акварель-МК» про повернення коштів за договором позики ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2005 року у справі № 2-1567/05 накладено арешт на майновий комплекс «Хрещатик», який знаходиться в м. Сміла, вул. Дзержинського,1 і належить ТОВ «Акварель-МК».

Згідно витягу про державну реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна датованого 15 червня 2005 року, Смілянською державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду від 13 червня 2005 року у справі б/н накладено арешт на нерухоме майно. Зокрема, об`єктом обтяження стала нежитлова будівля, майновий комплекс «Хрещатик», адреса: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер обтяження: 2092396.

На запит Черкаського апеляційного суду Смілянським міськрайонним судом Черкаської області надано копію ухваленого ним рішенням від 14 липня 2005 року яким позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Акварель-МК» з розрахунку № НОМЕР_1 у Смілянському відділенні Ощадбанку № 3276 МФО 354659 код 21382566 на користь ОСОБА_3 123 454 грн. боргу за договором позики від 30 березня 2004 року та 1 234 грн. 54 коп. держмита, всього 124 688 грн. 54 коп.

З мотивувальної частини приведеного рішення вбачається, що ОСОБА_2 , яка є співзасновником ТОВ «Акварель-МК» позов визнала.

Водночас, матеріали вказаної справи не містять відомостей про вирішення питання, щодо накладеного арешту на майновий комплекс «Хрещатик», адреса: Черкаська область, м. Сміла, вул. Дзержинського, 1. Реєстраційний номер обтяження: 2092396.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення судом ухвали про забезпечення позову, суд чи суддя на просьбу осіб, які беруть участь у справі, або за своєю ініціативою може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в усякій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 155 ЦПК України, в редакції, що діяла на час ухвалення рішення суду у даній справі, ухвала про забезпечення позову може бути скасована судом, який розглядає справу.

Підставою для звернення заявниці до суду із вказаною заявою стало рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 . Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, яким ОСОБА_2 21 серпня 2019 року відмовлено у державній реєстрації права власності на нежитлову будівлю, частину приміщень: кафе «Хрещатик» з частиною підвалу та магазину по продажу продовольчих товарів, котельня, приміщень першого та другого поверхів, що розташований АДРЕСА_2 , зокрема, з підстав наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно. (а. с. 3)

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлова будівля, частина приміщень: кафе «Хрещатик» з частиною підвалу та магазин по продажу продовольчих товарів, котельня, приміщень першого та другого поверхів загальною площею 300,7 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 , згідно внесеного запису від 22 травня 2008 року, реєстраційний номер 14415952 зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2008 року б/н. (а.с.8).

Зі змісту вказаного рішення, копія якого додана заявницею до матеріалів справи, вбачається, що підставою для визнання за ОСОБА_2 права власності на майно, яке, зокрема, є об`єктом обтяження та з якого вона просить зняти арешт була наявність у ОСОБА_2 95 % частки в статутному капіталі ТОВ «Акварель-МК», що в грошовому виразі становила 28 500 грн., на момент ухвалення учасниками ТОВ «Акварель-МК» рішення від 08 червня 2007 року про його ліквідацію та створення ліквідаційної комісії, яку і очолила остання.

В послідуючому, в результаті того, що майно юридичної особи залишилося після задоволення вимог кредиторів, воно було передано її учасникам, з урахування частки в його статутному капіталі, зокрема ОСОБА_2 .

Таким чином, заявниця безпосередньо не являється стороною у справі в межах якої було накладено арешт на майно відповідача ТОВ «Акварель-МК», однак до неї, у зв`язку з його ліквідацією, перейшло право власності на спірне майно та відповідно право на захист своїх порушених прав, що витікають з права власності на майно, на яке в межах розгляду цивільної справи, що на момент подання вказаної заяви знищена за стром її зберігання, накладено арешт.

Водночас, заходи забезпечення позову обтяжують особу, відносно якої вони безпосередньо чи опосередковано вжиті, лише протягом часу та до настання тих чи інших обставин, із настанням яких наявність забезпечення втрачає своє значення.

Однією з підстав для скасування заходів забезпечення позову у випадку його задоволення є фактичне виконання ухваленого рішення.

Матеріали вказаної справи не містять даних про те, чи видавався виконавчий лист на підставі остаточного рішення ухваленого у справі, в ході розгляду якої було вжито вказані заходи забезпечення позову, як і даних щодо його виконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог крім випадків встановлених законом.

Суд апеляційної інстанції констатує, що з матеріалів справи ЄУН 703/3521/19 номер провадження 22-зз/703/6/19 сформованої на підставі заяви ОСОБА_2 за відсутності в ній належно завірених копій процесуальних документів, які приймалися у цивільній справі № 2-1567/05 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Акварель-МК» про повернення боргу, і в якій, зокрема, була постановлена оскаржувана ухвала, що знищена у звязку зі збігом терміну зберігання, згідно наказу ДСА України від 11 лютого 2010 року № 22, неможливо прослідкувати порядок вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень за відсутності належних доказів, що свідчать про їх вчинення.

В той же час положення цивільного процесуального закону, регулює правила доказування які суд не може перекласти на заявника, зокрема, на випадок знищення ним справи, що має місце у даному випадку. Такий обов`язок залишається за судом оскільки справа утворюється, розглядається, зберігається, а в послідуючому і знищується самим судом.

Суд керуючись принципом верховенства права, не вправі обмежити доступ особи до правосуддя для відновленням порушених прав оскільки таке право закріплено за нею статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року і є обов`язковою для її застосування.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Враховуючи, що право заявниці на вільне розпорядження майном, на яке накладено арешт, є порушеним вона має право на його захист та відновлення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції не позбавлений можливості вирішити питання про часткове відновлення провадження у справі для об`єктивного розгляду поданої заяви та прийняття у відповідності до вимог закону судового рішення за наслідками її розгляду.

Згідно із ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до змісту ст. 490 ЦПК України відновлення втраченого судового провадження здійснюється судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За викладеного апеляційна скарга в частині скасування ухвали підлягає задоволенню.

Ухвала Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2019 року постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та із порушенням норм процесуального права, є такою що перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову, а відтак підлягає скасуванню згідно із ст. 379 ЦПК України.

Відповідно до приведеної ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 374, 379, 381, 382, 384, 385, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2019 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 22 січня 2020 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. О. Єльцов

О. В. Карпенко