Житомирський апеляційний суд
Категорія 63 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Трояновської Г.С.

Павицької Т.М.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №295/16775/19

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки квартири в натурі

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф. у м. Житомир,

встановив:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення між ним та ОСОБА_2 порядку користування квартирою АДРЕСА_1 . Просив виділити у його користування житлову кімнату площею 15,9 кв.м. разом з балконом 0,9 кв.м.; виділити відповідачці у користування житлову кімнату площею 12,2 кв.м. та лоджію площею 1,5 кв.м.; в загальному користуванні залишити: кухню - 13,7 кв.м., санвузол - 2,7 кв.м., коридор - 7,6 кв.м. В обґрунтування вимог зазначив, що він є власником ѕ ідеальних частин квартири, відповідачка -1/4. Добровільно визначити порядок користування вони не можуть.

У січні 2020 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву про виділення в натурі належної їй частини квартири.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31 березня 2020 року первісний позов задоволено. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у користування ОСОБА_1 виділено житлову кімнату площею 15,9 кв.м. (на плані позначену цифрою 3) разом з балконом 0,9 кв.м.; у користування ОСОБА_2 виділено житлову кімнату площею 12,2 кв.м. (на плані позначену цифрою 5) та лоджію площею 1,5 кв.м.; у загальному користуванні залишити: кухню - 13,7 кв.м., санвузол - 2,7 кв.м., коридор - 7,6 кв.м. (на плані позначені цифрами 1, 4, 2). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення в частині задоволення первісного позову та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновком судового експерта від 10.03.2020 за №877/03/-2020 підтверджена неможливість встановлення порядку користування спірною квартирою, між сторонами існують неприязні відносини.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 належить 3/4 частини спірної квартири, а ОСОБА_2 - 1/4 частина квартири.

Згідно технічного паспорту квартира складається з двох жилих ізольованих кімнат - 1-а кімната площею 15,9 кв.м., 2-а кімната площею 12,2 кв.м., санвузол площею - 2,7 кв.м., кухня площею - 13,7 кв.м., коридор площею - 7,6 кв.м, балкон площею - 0,9 кв.м. та лоджія площею - 1,5 кв.м. (а.с.9-10)

Поділ квартири між співвласниками в натурі відповідно до їх часток у праві власності неможливий, що підтверджено висновками судово-технічних експертиз.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст.ст.317, 319 ЦК України).

У відповідності до ст.358 ЦК України співвласники майна можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є у спільній частковій власності, та кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Як роз`яснено у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок", якщо виділ кожній із сторін в натурі відокремленої частини будинку (квартир) з окремим виходом технічно неможливий, суд встановлює порядок користування будинком (квартирою).

Як роз`яснено у п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності», якщо неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири, може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 і встановив порядок користування спірною квартирою, який не порушує права відповідачки, оскільки надана їй в користування житлова кімната за площею є значно більшою, ніж житлова площа, яка пропорційна розміру її частки у праві власності на квартиру (7,02 кв.м.).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 березня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: