2-3424/10
4-с/465/23/20
У Х В А Л А

судового засідання

21.01.2020 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - cудді Марків Ю.С.

при секретарі Волкова Н.І.

за участю:

приватного виконавця Пиць А.А.

представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2

та представника стягувача ОСОБА_3

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скарги ОСОБА_4 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича щодо визначення вартості майна відповідно до звіту оцінки майна, що належить ОСОБА_4 , а саме 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м? та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання провести повторну оцінку 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсною оцінки 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що належить на праві власності ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що була проведена 19 червня 2019 року суб`єктом оціночої діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 59271480; визнання неправомірними дій приватного виконавця, щодо передачі нежитлової будівлі А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на електронні торій, як окремий лот; зупинення реалізації шляхом проведення електронних торгів Державним підприємством "Сетам" описаного та арештованого при здійсненні виконавчого провадження № 59271480 нерухомого майна; поновлення строку на подання скарги, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця Пиця А.А. у виконавчому провадженні № 59271480, в подальшому доповнила таку, просить визнати неправомірними дій останнього щодо визначення вартості майна відповідно до звіту оцінки майна, що належить ОСОБА_4 , а саме 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м? та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати провести повторну оцінку 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсною оцінку 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що належить на праві власності ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що була проведена 19 червня 2019 року суб`єктом оціночої діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 59271480; визнати неправомірними дій приватного виконавця, щодо передачі нежитлової будівлі А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на електронні торги, як окремий лот; зупинити реалізацію шляхом проведення електронних торгів Державним підприємством "Сетам" описаного та арештованого при здійсненні виконавчого провадження № 59271480 нерухомого майна; поновити строк на подання скарги.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. знаходиться виконавче провадження № 59271480 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3424/10, виданого 01 червня 2011 року Франківським районним судом м. Львова про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором PML 600/176/2007 від 20.09.2007 року, а саме на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із незавершеного будівництва квартири АДРЕСА_2 % та квартири АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, на якій знаходиться зазначена будівля загальною площею 0,0329 га. 19.06.2019 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 проведено оцінку 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості від 21.06.2019 року, вартість зазначено в розмірі 644 438,00 грн. Суду пояснює, що суб`єктом оціночної діяльності не оглянуто цокольне приміщення площею 99,9 м2, а також не взято до уваги приміщення веранди, неврахування яких суттєво знизило вартість об`єкта оцінки в цілому. Також зазначає, що приватним виконавцем вчинено неправомірні дії щодо передачі зазначеного майна на торги як один лот, адже існує три виконавчі провадження, які не зведені в одне та наявні три боржники, кожному із яких належить окрема частка в зазначеному об`єкті нерухомості. Разом із тим, просить поновити строк для звернення до суду із зазначеною скаргою у зв`язку із тим, що про існування звіту про оцінку вартості майна скаржнику стало відомо 12.09.2019 року під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, та зупинити реалізацію арештованого майна на час розгляду скарги.

Представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. ОСОБА_1 09.12.2019 року подав до суду заперечення, відповідно до якого зазначає, що скарга не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права і являється безпідставною. Пояснює, що згідно звіту про оцінку майна боржника та пояснень експерта у звіті вказано загальний стан об`єкта як добрий і враховано, що підвальне приміщення використовується і має аналогічний стан з рештою частиною приміщення. Виходячи із поведінки боржника, наслідком якої була неможливість потрапити у приміщення підвалу, ознайомлення проведено доступним методом за допомогою огляду через вікно та наявною технічною документацією, фізичним оглядом будинку та тих приміщень, доступ до яких є загальнодоступним. Разом із тим, відповідно до технічної документації веранда не є складовою приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а скаржником не надано жодних доказів власності або співвласності на останню. Окрім того, виходячи з резолютивної частини рішення Франківського районного суду м. Львова, постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із незавершеного будівництва квартири АДРЕСА_4 готовністю 93% та квартири № АДРЕСА_3 , земельної ділянки площею 0,0329 га, яке і було передано на реалізацію приватним виконавцем. Таким чином, доводи боржника про розподіл у три лоти вказаного об`єкта є нормативно не обґрунтованим.

В судове засідання скаржник та його представник не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце проведення останнього. Разом із тим, до суду подано клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю адвоката Патько Н.Я. в іншому судовому засідання. Однак, таке клопотання адресоване Львівському апеляційному суду (судді Ніткевич А.В.) у справ № 463/155/17, тобто жодним чином не стосується скарги ОСОБА_4 , яка перебуває на розгляді у судді Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С. Відтак, суд визнає неявку скаржника та її представника неповажною та вирішує розгляд скарги проводити у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Більше того, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Приватний виконавець Пиць А.А та його представник ОСОБА_1 в судовому засідання просили відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі. Надали пояснення, аналогічні викладеним у запереченні.

Суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення вимог скаржника. Суду пояснив, що оцінка об`єкту нерухомості здійсненна у відповідності нормам чинного законодавства. Оцінювачем прийнято технічний стан всієї будівлі, а не кожного приміщення окремо, як «добрий», взято до уваги, що все приміщення, включаючи підвал, використовується як кафе-бар. Також зазначив, що у поверхневому плані приміщення немає відомостей про веранду, котра, у зв`язку із вищенаведеним, не взята до уваги оцінювачем.

Представник стягувача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог скаржника.

Суд, дослідивши матеріали скарги, заслухавши учасників провадження, дійшов наступного висновку.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3424/10 виданого 01 червня 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором PML 600/176/2007 від 20.09.2007 року, а саме на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із незавершеного будівництва квартири АДРЕСА_4 готовністю АДРЕСА_5 % АДРЕСА_6 квартири № АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, загальною площею 0,0329 га., надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та погашення заборгованості за кредитним договором № ML 600/176/2007 від 20.09.2007 року. Боржником по даному провадженні є ОСОБА_4 .

05.06.2019 року приватним виконавцем винесено постанову по опис та арешт майна боржника ОСОБА_4 , а саме: 1/3 будинку АДРЕСА_7 та 1/3 земельної ділянки за кадастровим :06:041:0003, площею 0,0329.

05.06.2019 приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення вартості 1/3 будинку АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 /3 земельної ділянки за кадастровим №:06:041:0003, площею 0,0329.

19-21.06.2019 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 проведено оцінку 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

21.06.2019 року ФОП ОСОБА_2 складено висновки про вартість об`єкта оцінки описаного та арештованого майна, згідно якого вартість 1/3 будинку АДРЕСА_1 складає 644438 грн. та вартість 1/3 земельної ділянки за кадастровим №:06:041:0003, площею 0,0329 складає 86685 грн.

20.09.2019 року (час початку - 09 год. 00 хв., час завершення 18 год. 05 хв.) проведено електронні торги (реєстраційний номер лоту 370569) з реалізації арештованого майна боржника, переможцем яких визнано ОСОБА_5 Продаж вчинено за 2 001 500.00 грн.

08.10.2019 року затверджено акт приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

15.10.2019 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на вищевказане приміщення та земельну ділянку.

За правилами частини першої та частини третьої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 2 червня 2016 року

№ 1404-VІІІ, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року) (далі - Закон) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статті 57 цього Закону.

Відповідно до пункту 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Пунктом 8 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 57 вищевказаного Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (частина третя статті 57 Закону).

Частиною шостою статті 57 цього Закону встановлено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Частиною п`ятою статті 57 Закону передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Частиною другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Пунктом 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (який діяв на час передачі майна та реалізацію та проведення торгів) реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

З урахуванням дати складення звіту про оцінку майна (30 травня 2017 року), дати передачі його на реалізацію (20 жовтня 2017 року) та дати проведення торгів (20 листопада 2017 року), суд приходить до висновку, що оцінка майна під час його реалізації, зокрема, станом на день проведення торгів була дійсною.

Враховуючи усталену судову практику про те, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, а при цьому ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів це оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (ст. 16 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки право власності на нерухоме майно, щодо вірності оцінки якого подано скаргу вже оформлено на переможця торгів (видано відповідне свідоцтво та зареєстровано його права власності) ефективним способом захисту прав боржника могло бути лише пред`явлення до суду позову про визнання правочину щодо його купівлі недійсним, із залученням переможця торгів (покупця) і осіб, які здійснювали продаж як співвідповідачів, та стягувача у виконавчому провадженні в процесуальному становищі: третя особа. При цьому колегією суддів враховується той факт, що подання боржником скарги на рішення та дії державного виконавця (на підставі ст. 383 ЦПК України в редакції 2004 року, якій за змістом відповідає ст. 447 ЦПК України в редакції 2017 року) не забезпечує йому відновлення порушених прав на нерухоме майно, а доводи скарги щодо достовірності проведення оцінки вимогам законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, внаслідок цього також не можуть бути проаналізовані апеляційним судом.

Саме до такого розуміння вказаних норм права зводяться висновки викладені в Постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16 та від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16, та в постанові Верховного Суду від 7 березня 2018 року у справі № 369/13323/15-ц (провадження № 61-1952 св 18).

Суд враховує, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності (пункт 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17, провадження № 61-18гс18).

Державний виконавець не брав безпосередньої участі при оцінці майна, а також не має відношення до експертної установи, оскільки саме суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання несе відповідальність за надання недостовірної чи необ`єктивної оцінки майна.

Стосовно вимоги скаржника про зупинення реалізації арештованого майна суд зазначає, що положення розділу VІІ ЦПК України не містять норм, які передбачають можливість забезпечення розгляду скарги у спосіб, аналогічний забезпеченню позову.

Відповідно до ч.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Щодо заяви представника ОСОБА_6 адвоката Репака В.В. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Також витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Відповідно до ч. ч, 4,5,6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. та адвокатським бюро «Віталія Репака» в особі керуючого Репака В.В. укладено договір про надання правової допомоги №1 від 05.12.2019 року, відповідно до умов якого кожен з учасників об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до платіжного доручення № 1657 від 10.12.2019 року здійснена оплата за надання правничих послуг згідно рахунку № 1 від 10.12.2019 року на підставі Договору про надання правової допомоги №1 від 05.12.2019 року.

Враховуючи вищенаведене та долучені до клопотання договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт та платіжного доручення № 1657 від 10.12.2019 року, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України є належним доказом, який підтверджує надання адвокатським об`єднанням «Віталія Репака» приватному виконавцеві виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. послуг з надання правничої допомоги вартістю 5000 грн., відтак заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 260, 264, 450, 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_4 строк на подання скарги на дії приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича у виконавчому провадженні № 59271480.

У задоволенні вимог скаржника про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича щодо визначення вартості майна відповідно до звіту оцінки майна, що належить ОСОБА_4 , а саме 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м? та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання провести повторну оцінку 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсною оцінки 1/3 частки нежитлової будівлі літ. А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що належить на праві власності ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що була проведена 19 червня 2019 року суб`єктом оціночої діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 59271480; визнання неправомірними дій приватного виконавця, щодо передачі нежитлової будівлі А-2 (кафе - бар), загальною площею 313,3 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на електронні торій, як окремий лот; зупинення реалізації шляхом проведення електронних торгів Державним підприємством "Сетам" описаного та арештованого при здійсненні виконавчого провадження № 59271480 нерухомого майна - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича судові витрати в розмірі 5000 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Франківського районного суду м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.01.2020 року.

Суддя Марків Ю.С.