Справа № 761/4549/20
Провадження № 2-з/761/632/2020
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг ВОП «Шулявка» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить: вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на підставі договору довічного утримання.

Вивчивши заяву, суд вважає її такою, що підлягає поверненню заявнику за наступних підстав.

Стаття 151 ЦК України визначає вимоги до заяви про забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, відповідно до п.1.4) ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420,40 грн.

При цьому, положеннями Закону України «Про судовий збір» чітко визначено перелік випадків та підстав, за яких особа звільняється від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця не сплатила судовий збір за подання даної заяви про забезпечення позову, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з посиланням на те, що в даному випадку, вона є учасником бойових дій.

Так, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Так, за змістом зазначеної статті звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими заявник звернувся у даній справі.

Таким чином, оскільки заявниця звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у справі про відшкодування моральної та метріальної шкоди, що в даному випадку не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання даної заяви про забезпечення позову - підлягає сплаті на загальних підставах, визначених Законом України «Про судовий збір».

Крім того, варто зауважити, що зазначена позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі №9901/70/20.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів сплати судового збору за подання даної заяви про забезпечення позову, при цьому, у своїй заяві заявниця не просила відстрочити, розстрочити або звільнити її від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, в зв`язку з чим вважає за необхідне повернути її заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула