Провадження №: 2-з/755/86/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

заявник звернулася до суду із заявою про забезпечення позову. Свої вимоги мотивувала тим, що її рідна тітка ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я ОСОБА_3 . 09 березня 2018 року на підставі договору довічного утримання ОСОБА_3 зареєструвала право власності на квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, а заявник є спадкоємцем другої черги за правом представлення. З метою захисту своїх прав та інтересів у ОСОБА_1 виникла необхідність звернутись до суду з позовом визнання заповіту недійним. У зв`язку з чим просить забезпечити позов шляхом: накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та заборонити нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації вчиняти будь-які нотаріальні дії та/або реєстраційні дії щодо реєстрації права власності, видачі свідоцтва про право власності , або вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації права власності, видачі свідоцтва про право власності, або вчиняти будь-які дії пов`язані зі зміною власника об`єктів нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 4 ст.334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Однак у поданих до суду матеріалах відсутні відомості про належність на час розгляду справи відповідачу ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки для забезпечення позову про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, належного відповідачу нерухомого майна необхідно з`ясовувати належність майна та відповідність виду забезпечення позову обсягу позовних вимог, суд вважає неможливим задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Н.Є.Арапіна