У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

з участю скаржника

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Нечипоренко Ярослави Володимирівни,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 із скаргою на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Нечипоренко Я.В. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначив, що державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 59738984 на виконання виконавчого листа №707/401/19 виданого 29.07.2019 року Черкаським районним судом Черкаської області. Вказаною постановою накладено арешт на відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» рахунок, на який ОСОБА_1 нараховується пенсія по інвалідності як учаснику бойових дій. Вказаний рахунок він використовує виключно для отримання пенсії, яка є його єдиним джерелом доходу. Накладення арешту на рахунки у банківській установі за цільовим призначенням для перерахування пенсії призвело і призводить до порушення його конституційних прав, та позбавлення коштів на існування. Просить скасувати постанову про арешт майна від 06.04.2020 у виконавчому провадженню №59738984.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2020 року скаргу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2020 року замінено заінтересовану особу на головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Нечипоренко Я.В.

Заявник та його представник в судове засідання за викликом суду не з`явилися, представник заявника надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Просив заявлені вимоги задовольнити.

Представник державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду відзив на скаргу та клопотання про розгляд справи без його участі. Просив відмовити в задоволенні скарги. У відзиві державний виконавець посилається на те, що при накладенні арешту він діяв в межах Закону України «Про виконавчу службу».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на виконанні перебуває виконавчий лист виданий Черкаським районним судом Черкаської області від 29 липня 2019 року № 707/401/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 22745 грн.

В межах виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа головним державним виконавцем Нечипоренко Я.В. постановою від 06 квітня 2020 року було накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 від 27.11.2019 року ОСОБА_1 є пенсіонером, має інвалідність 1 групи, загальне захворювання, з терміном дії довічно.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 зазначає, що рахунок відритий в АТ КБ «Приватбанк» є пенсійним, на нього пенсія по інвалідності, що є його єдиним доходом і накладення арешту на цей рахунок позбавляє його на отримання пенсії та порушує конституційні права.

Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 13.04.2020 року №20.1.0./7-20413/3561 встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 дійсно відкрито рахунок для отримання пенсії, на який згідно постанови приватного виконавця накладено арешт.

Згідно статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» ( надалі Закон) встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частини 1, 2 статті 48 Закону).

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч.ч.1-2 ст.56 Закону).

Як вбачається із матеріалів справи, постанова про арешт коштів боржника прийнята державним виконавцем на підставі ст.56 розділуVII Закону України «Про виконавче провадження», що є окремо визначеним заходом примусового виконання рішень.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Дія наведеної норми обмежується забороною, передбаченою ч.2 ст.48 цього Закону. Зокрема, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1Закону України "Про теплопостачання",статті 18-1Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України"Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до статті 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Отже, наведені норми Закону не містять заборони накладення арешту на кошти, що знаходяться на поточному рахунку боржника, на який зараховується пенсія по інвалідності.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною 2 статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника. Так,з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти),на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до вимог статей12,13,81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищезазначене, виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника. При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника відповідно до ст. 52 Закону «Про виконавче провадження» не повідомив виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Скаржник посилається на порушення його прав з боку виконавця, проте доводи скарги в частині арешту коштів, спрямованих на виплату пенсії спростовуються змістом оскаржуваної постанови, в якій виконавець зробив застереження з приводу неможливості здійснювати арешт коштів, які містяться на рахунках, накладення арешту на які або звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто, в разі, якщо банком при виконанні постанови виконавця, не було враховано викладене в постанові застереження, виконавець не може відповідати за такі дії іншої юридичної особи.

При цьому скаржником не зазначено посилань на докази того, що з отриманої ним пенсії відраховують суму більшу, ніж то передбачено законом, чим він повністю позбавлена джерел до існування.

Суд не може прийняти до уваги посилання представника заявника на висновки Верховного суду викладені у постанові від 03.10.2019р. у справі 642/6675/18 , оскільки даною постановою залишено без змін ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 15 лютого 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 травня 2019 року в яких предметом оскарження був арешт коштів боржника в сумі понад встановлених законом 50 відсотків на погашення аліментів, тобто арешт було накладено на залишкові грошові кошти після відрахування заборгованості. ( з постанови ВС: «суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум аліментів за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист. Крім того Верховний Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до пункту 1 частини четвертоїстаті 59 Закону України «Про виконавче провадження»підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Верховний Суд зазначає, що з матеріалів касаційної скарги вбачається, та підтверджено заявником, що станом на час розгляду скарги у суді першої інстанції державному виконавцю було відомо про рахунок боржника відкритий у Філії - Харківському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання»)

Доводи скаржника про те, що законодавством заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходить пенсія по інволідності є безпідставними, так як чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань. Заявником не доведено, що арешт його коштів, після вирахування сум за судовим рішенням, позбавляє заявника джерел до існування та порушує право на соціальний захист.

Як передбачено п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Заявник звернулася до суду з вказаною скаргою 10.07.2020 року. В скарзі представник заявника зазначає, що про факт арешту ОСОБА_1 дізнався лише з моменту припинення пенсії та відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 13.04.2020 року №20.1.0./7-20413/3561, тобто він пропустив десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, причин пропуску не вказав, поновити його не просив, що є окремою підставою для відмови в задоволенні скарги.

Вимога скаржника про скасування постанови про накладення арешту на кошти боржника є необґрунтованою, оскільки чинне цивільне процесуальне законодавство не передбачає право суду скасовувати постанови державних виконавців, тобто суд перевіряє законність їх дій або бездіяльності і може зобов`язати усунути порушення.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши письмові докази та зазначені у скарзі обставини, а також з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає дії державного виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника законними і обґрунтованими, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,10,11,12,13,258-261,268,352-354,447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. А. Смоляр