Справа № 353/263/20
Провадження № 2/353/184/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н. І.

з участю секретаря судового засідання - Риндич О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, який уточнив 02.07.2020 року, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовув тим, що по вищевказаній адресі станом на 01.07.1990 року проживали та були зареєстровані він та його батьки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і їм на праві власності по 1/3 частці кожному належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за зазначеною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. Ще за життя батько ОСОБА_3 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все майно заповів двоюрідній сестрі позивача ОСОБА_2 , яка 24.11.2018 року подала заяву до приватного нотаріуса про відмову від прийняття спадщини за заповітом. А тому спадкування повинно відбуватися за законом і найближчим спадкоємцем за законом є він - ОСОБА_1 , син спадкодавця.

24.11.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Водославської Н.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 247/2018., тобто він відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину

Однак в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння та відсутні підстави для спадкування батьком ОСОБА_3 спадщини після смерті матері ОСОБА_4 .

Вказав, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проводили спільні витрати, здійснювали придбання майна в інтересах сім`ї, між ними були наявні подружні взаємні права та обов`язки. Батько ОСОБА_3 на час смерті дружини постійно проживав та був зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_4 за вищевказаною адресою, тому він фактично вступив в управління належною дружині частиною спадкового житлового будинку.

Тому просив у мотивівальній частині рішення встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі: на належну йому 1/3 частину домоволодіння; на 2/3 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який у своє чергу успадкував 1/3 частину цього ж домоволодіння після смерті дружини ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, однак разом з позовною заявою подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та справу розглянути без його участі.

Представник відповідача - Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову, позов визнає у повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак 19.06.2020 року через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти задоволення позову. Пояснила, що спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 вона не прийняла і примати на бажає, на жодне майно претендувати не буде, з позовною заявою про продовження терміну для прийняття спадщини звертатися не буде. Просила справу розглянути у її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 3 Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_3 (батько позивача), 1942 р.н., який був головою двору, ОСОБА_1 (позивач), 1966 р.н., ОСОБА_4 (мати позивача), 1945 р.н. значився житловий будинок , розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна не видавалося, право власності в господарській книзі не реєструвалося (а.с. 11). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 27.01.2020 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані у 1976 році (а.с. 13-15).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_3 (батько позивача), ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_4 (мати позивача), в рівних долях (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (мати позивача), а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 (батько позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 6, 7). Ще за життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно, яке до дня його смерті буде йому належним, в чому б воно не заключалося і де б воно не знаходилося, в тому числі житловий будинок з усіма господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог), що підтверджується копією заповіту від 27.04.2018 року (а.с. 58).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Після смерті ОСОБА_4 (мати позивача) ОСОБА_3 (батько позивача) прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 223 від 31.03.2020 року (а.с. 12).

ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог) в нотаріальному порядку відмовився від прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 (батько позивача), що підтверджується її письмовою заявою від 24.11.2018 року (а.с. 55 зворот), а тому, спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 (батько позивача) прийняв позивач, оскільки у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 53 зворот).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 247/2018 від 24.11.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В., з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який бажає прийняти та прийняв спадщину (а.с. 53-66).

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по АДРЕСА_1 , в т.ч.: на належну йому 1/3 частину домоволодіння; на 2/3 частку цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який у свою чергу успадкував 1/3 частину цього ж домоволодіння після смерті дружини ОСОБА_4 .

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 2/3 частки житлового будинку з господарськими буділями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , які залишилися після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, та відсутні підстави для спадкування за законом ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. №82/02-31 від 10.03.2020 року (а.с. 9).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно витягів з погосподарських книг на домоволодіння, по АДРЕСА_1 , наданих Тлумацькою міською радою ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області на виконання ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.04.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , були зареєстровані та проживали по АДРЕСА_1 (а.с. 83-85).

Відповідно до довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 275 від 23.06.2020 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була постійною жителькою с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області та на день смерті була зареєстрована і проживала в будинку АДРЕСА_1 . На день її смерті за вказаню адресою був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_3 . До дня смерті ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_3 , вели спільне господарство, проводив похорон дружини (а.с. 90).

Як вбачається із пояснень ОСОБА_5 від 19.06.2020 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 20.06.2020 року, які є жителями с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області та сусідами померлих батьків позивача, засвідчених в.о. старости с. Прибилів Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області Кондратенко І., ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постійно проживали разом по АДРЕСА_1 , вели спільно господарство (а.с. 91, 92, 93).

З оцінки наявних у справі доказів в судовому засіданні встановлено факт спільного проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , враховуючи те, що цей факт дійсно має для позивача юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 420,40 грн. (квитанція № 51246 від 07.04.2020 року на суму 840,80 грн. (а.с. 16).

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206-207, 247, 263-265, 268, 273, 293, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі: на належну йому 1/3 частку зазначеного домоволодіння та 2/3 частки цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителю АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , сплачений ним по квитанції № 51246 від 07.04.2020року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 420 (Чотириста двадцять) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак