Справа № 212/8344/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Чайкіна І.Б., присяжних Костючок В.А., Костючок В.Б., за участю: секретаря судового засідання Гавеля Ю.О., заявниці - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради міста Кривого Рогу про визнання громадянина безвісно відсутнім, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2019 року заявниця ОСОБА_1 , звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою в якій просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Широке Криворізького району Дніпропетровської області - безвісно відсутнім.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 05 вересня 1994 року шлюб між нею та ОСОБА_2 , було розірвано.

Під час перебування в шлюбі 09 грудня 1993 року вона з колишнім чоловіком ОСОБА_2 , та іншими членами сім`ї спільно приватизували квартиру АДРЕСА_1 і разом в цьому житлі проживали і були зареєстровані.

Після розірвання шлюбу вона з колишнім чоловіком ОСОБА_2 , будь-яке спілкування перервали і він виїхав з їх спільного житла, і став мешкати разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

На даний час вона вирішила зареєструвати свого нового чоловіка ОСОБА_3 , в своїй квартирі. Але не має змоги цього зробити, бо для цього потрібна згода співвласника - колишнього чоловіка ОСОБА_2 , якого самостійно вона не знайшла, бо за своєю новою адресою проживання він не проживає, зазначена квартира вже продана іншим людям і зі слів сусідів, ОСОБА_2 , виїхав в 2013 році на постійне проживання в Донецьку область, яка зараз є тимчасово окупованою територією.

Бажаючи розшукати свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , вона з відповідною заявою звернулась до Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області і її заява зареєстрована в ЄО № 13967 від 25 липня 2016 року.

До цього часу місце знаходження ОСОБА_2 , не встановлено, що підтверджується довідкою № 828з від 04 серпня 2019 року Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання по суті на 22 жовтня 2019 року.

В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала із вказаних підстав.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подали заяву слухати справу без їхньої участі,

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , перебувала в зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 , з 17 лютого 1989 року по 05 вересня 1994 року, що підтверджується наданими суду копіями свідоцтв про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 виданим Жовтневим відділом РАГС міста Кривого Рогу, та про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого РВК міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Під час перебування в шлюбі заявниці ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 , з 09 грудня 1993 року вони разом з іншими членами їх сім`ї, спільно приватизували квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло Ж 4321 від 09 грудня 1993 року.

Відповідно до довідки 828з від 04 серпня 2019 року Начальника Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Ю. ОСОБА_4 до Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області зверталась ОСОБА_1 , із заявою про розшук ОСОБА_2 , який раніше мешкав за адресою АДРЕСА_3 . Дана заява зареєстрована в Жовтневому ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області в ЄС № 13967 від 25 липня 2016 року. Місце знаходження ОСОБА_2 , не встановлено. За адресою АДРЕСА_3 останній не мешкає.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд дійшов висновку, щодо недоведеності вимог заявниці з наступних підстав:

Відповідно до ч.1, 2 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року.

Згідно із ст. 305, 306 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, яка пропала безвісти.

У відповідності зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як випливає з положень ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заявник повинен довести факт порушення її прав, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність та допустимість, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки вона не обґрунтована належними та допустимими доказами.

Крім того, заявницею не було вказано на будь-які обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, оскільки особливістю при розгляді питання про визнання особи безвісно відсутньою не є просто фактична відсутність відомостей про місце її перебування.

Визнання фізичної особи безвісно відсутньою відбувається за таких умов:

а) протягом одного року фізична особа відсутня за місцем свого постійного проживання;

б) протягом цього ж строку заінтересованим особам нічого не відомо про місце її перебування;

в) вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів;

г) питання, заради яких заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, є юридично важливими та не можуть бути вирішені без такого визнання.

П.7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

В судовому засіданні досліджено відповіді на запит суду до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відомості, що до перетинання державного кордону громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем селища Широке, Криворізького району, Дніпропетровської області відсутні.

На запит Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті Ради від 09 грудня 2019 року № 5952/05-вик. зазначено, що в картотеці реєстрації обліку відділу реєстрації місця проживання громадян відомості щодо реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 відсутні.

Згідно до відповіді Головного Управляння пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17 грудня 2019 року № 25995/06-03/26, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться як отримувач пенсійних виплат та на обліку не перебуває.

Довідкою виданою начальником Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області № від 02 грудня 2019 року № 48-3/2-8857, Покровським ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано заяву ОСОБА_1 , щодо надання інформації відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄО № 13967 від 25 липня 2016 року). В ході розгляду заяви місце знаходження ОСОБА_2 , не встановлено, розшукова справа за даним фактом не заводилась.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Окрім того, згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, ОСОБА_2 , як співвласник квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , наділений правом володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до вимог статей 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами.

Як передбачено ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерта; показаннями свідків.

Слід зазначити, що виїзд особи на неконтрольовану територію не може сам по собі свідчити про її безвісну відсутність. Не можна визнавати безвісно відсутнім громадянина, про якого вірогідно відомо, що він живий, але немає точних відомостей про його місце перебування. Фактична відсутність відомостей про місце перебування особи не дає суду підстав для визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Крім того, слід звернути увагу і на те, що відповідно до п.7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Доказів заведення розшукової справи та відкриття кримінального провадження з приводу зникнення ОСОБА_2 до суду не надано.

Виходячи з встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, вбачається, що при розгляді справи не встановлено наявності юридичного складу для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

На підставі ст. 43 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 19, 76-78, 81, 89, 263-265, 268, 273, 293, 305, 306 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради міста Кривого Рогу про визнання громадянина безвісно відсутнім - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28 січня 2020 року.

Головуючий суддя: І.Б. Чайкін

присяжні: В.А. Костючок

В.Б. Костючок