Провадження № 22ц-824/8535/2020 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Іванової І.В.,

за участі секретаря Ковтун М.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2019 року в частині стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» про визнання кредитного договору припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2019 року позов задоволено частково, визнано припиненим кредитний договір №00-039599-01 від 08 жовтня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Енергобанк», стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Не погодившись із цим рішенням в частині вирішення питання про стягнення судових витрат, представник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» подав апеляційну скаргу, в якій просить його в частині стягнення з товариства на користь держави судових витрат - скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про стягнення судових витрат з ПАТ «Енергобанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає зокрема про те, що місцевим судом не було взято до уваги доводів про те, що місцевим судом не було враховано положення ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених вимог, оскільки у справі два відповідача, проте судові витрати були стягнуті лише з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», крім того посилається на те, що вимоги за кредитним договором були виконані на користь первісного кредитора - відповідача ПАТ «Енергобанк», який перебуває у процесі припинення, через що, на його думку, судові витрати мають бути покладені саме на ПАТ «Енергобанк».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» і ПАТ «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, в якому просив припинити дію кредитного договору та вилучити інформацію щодо боргу ОСОБА_1 з Єдиної інформаційної системи «Реєстр позичальників», за які підлягало сплаті по 704 грн. 80 коп. за кожну із вимог.

При цьому, позивач звільнений від сплати судового збору як споживач фінансово-кредитних послуг на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», про що також вказано у позовній заяві.

Згідно ч.1-2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Однак, суд першої інстанції при вирішенні питання вказаних вимог Закону належним чином не врахував і не взяв до уваги, що оскільки у справі два відповідача, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» і ПАТ «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, позов ОСОБА_1 задоволений частково і при цьому позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь держави у рівних частинах пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме по 352 грн. 40 коп. з кожного.

При цьому, доводи апелянта про те, що судові витрати мають бути покладені саме на ПАТ «Енергобанк», оскільки саме з цим банком позивач укладав кредитний договір, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки 18 травня 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на підставі договору про відступлення права вимоги набув права кредитора у зобов`язаннях з позивачем ОСОБА_1 на підставі оскаржуваного кредитного договору, тобто Товариство на час розгляду справи було стороною кредитних правовідносин і до нього як до кредитора було пред`явлено позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2019 року в частині стягнення судових витрат - скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку на користь держави по 352 грн. 40 коп. судових витрат.

В решті рішення місцевого суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: