Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/1105/2020

Справа № 229/2741/20

09 вересня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.,

за участю секретаря

судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб, такими що втратили право користування житловим приміщенням, -

третя особа: служба у справах дітей Дружківської міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

До Дружківського міського суду Донецької області звернувся представник позивача ОСОБА_1 який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб, такими що втратили право користування житловим приміщенням.

У позовній заяві зазначено, що позивач ОСОБА_2 , є власником квартири АДРЕСА_1 .

В зазначеній квартирі зареєстровані Відповідач - ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 є донькою позивачки ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 , відповідно онуком позивача ОСОБА_2 .

Батько неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У 2014 році відповідач ОСОБА_3 , разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4 виїхали за межі України до Російської Федерації, де і мешкають у поточний час.

Як члени сім"ї позивача, ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 , не мешкають.

На даний час у квартирі проживає позивач ОСОБА_2 . Вона сплачує плату за комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідачів. Призначення субсидії на оплату комунальних послуг здійснюється з врахуванням реєстрації відповідачів, що унеможливлює отримання субсидії. У зв`язку з тим, що у квартирі зареєстровані відповідачі, у позивача виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме: сплата додаткових коштів комунальних послуг за відповідачів, крім того реєстрація в квартирі відсутніх осіб значно ускладнює здійснення права на відчуження нерухомості.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є власниками чи співвласниками квартири АДРЕСА_1 , шість років не проживають в квартирі, їх особисті речі в квартирі відсутні.

Відповідач самостійно визначилась зі своїм іншим місцем мешкання та місцем мешкання своєї неповнолітньої дитини на території Російської Федерації.

Просить усунути перешкоди у користуванні власністю позивачу, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Однак, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про можливість слухання справи без їх участі, проти задоволення позовної заяви не заперечують.

Представник відділу опіки та піклування Дружківської міської ради м.Дружківка в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до ст.ст. 13, 82 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права (ст.16 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд встановив, що позивачка ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.15).

Домовою книгою та довідкою про склад сім`ї, підтверджується реєстрація відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у зазначеній квартирі (а.с.16-18).

Судом встановлено, що відповідачі були зареєстровані у квартирі позивачки, як члени сім`ї, оскільки є її донькою та онуком відповідно (а.с.10, 12-13).

Фактично, в зазначеній квартирі відповідач не мешкає з жовтня 2014 року, що підтверджується актом про обстеження квартири (а.с.19).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Між тим, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 (який є малолітньою особою), житлом забезпечений, про що свідчить інформація надана позивачкою відповідно до якої неповнолітній ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за місцем мешкання мати - ОСОБА_3 .

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку.

Частинами 2, 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом; місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідач проживає разом з матір`ю, яка забезпечила йому умови проживання, забезпечений житлом, тому його житлові права та інтереси після зняття з реєстрації з квартири позивачки порушені не будуть, що також підтверджується висновком органу опіки та піклування Дружківської міської ради.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі втратили право користування житлом у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки за вказаною адресою вони відсутні без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Суд вважає, що реєстрація відповідачів в зазначеній квартирі, створює перешкоди в користуванні позивачкою власністю. Відповідачі покинули квартиру добровільно, перешкод у користуванні квартири з боку позивачки не відбувалося.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_2 про визнання відповідачів такими, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, у суду є всі законні підстави для задоволення позовних вимог.

На підстав вищевикладеного та керуючись ст. ст.2, 10, 12, 13, 81-83, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб, такими що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування та володіння квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 09 вересня 2020 року.

Суддя: В.О.Лебеженко