Провадження №2/554/3160/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2020 року м.Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :
судді Блажко І.О.
при секретарі Коробковій О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
26 листопада 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду на 15.30 годин 26 грудня 2019 року (а.с.51, 52).
ПозивачПрАТ «СК «Альфа Страхування» в судове засідання свого представника не направили, надіславши суду клопотання про розгляд справи за відсутності учасника справи, зазначивши, що позовні вимоги підтримують повністю. (а.с.61).
Відповідач ОСОБА_1 до суду 26.12.2019 та 23.01.2020 не з`явився, будучи повідомленим на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України). (а.с.59, 74)
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.
Судом встановлено, що 05.08.2019 постановою №554/6578/19 судді Октябрського районного суду м. Полтави визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 гривень. Постанова набрала законної сили 16 серпня 2019 року (а.с.19).
Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як слідує із постанови з протоколу про адміністративне правопорушення від 18.07.2019 серії ДПР 18 №325969 вбачається, що 18 липня 2019 року, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mercedes-Benz С 270 CDI» д.н.з. НОМЕР_3 518, рухаючись по а.д. Київ-Харків-Довжанський М03 201 км, в порушення п.12.1, п.13.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Fiat Ducato» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 ..
Таким чином, ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль марки «Fiat Ducato» д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ТОВ «Новомосковська трикотажна фабрика». (а.с.25-26)
Автомобіль марки «Mercedes-Benz С 270 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП був застрахований в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9738848. (а.с.41)
18 липня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. (а.с.20-22)
Сума страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Fiat Ducato» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням суми франшизи, становить 142 450,20 грн., що підтверджується розрахунком страхового відшкодування до страхового акту №0813.206.19.02. (а.с.34)
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.37.1 ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документів або в строки та обсягах, визначених рішенням суду.
Відповідно до п.32.7 ст.32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.
Таким чином, в зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 У «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснило виплати відшкодування страхувальнику в розмірі 140 175 гривень 20 копійок без врахування франшизи.
Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля (аналогічна правова позиція наведена в листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування").
Відповідно ст.1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Оскільки цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки «Мерседес», державний номер НОМЕР_2 було застраховано ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9738848, згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 100 000 гривень 00 копійок.
ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодувало ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхове відшкодування в результаті ДТП, що мала місце 18.07.2019, в межах ліміту, у відповідності умов Полісу АМ /9738848.
Крім того умовами полісу передбачена франшиза у розмірі 2 000 гривень 00 копійок.
Таким чином, загальна сума матеріальних збитків, що не відшкодовані, складає (40 175,20 (страхове відшкодування) 2 000,00 (франшиза)) 45 175,20 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.
Згідно ч.1 ст. 22, ч.1 ст.1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним ЗУ від 01.07.2004 за № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЗУ від 01.07.2004 за № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).
Згідно зі статтею 6 ЗУ від 01.07.2004 за № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом ЗУ від 01.07.2004 за № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.
Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.
Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.
З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.
Таким чином ПрАТ «СК «Альфа Страхування», як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.
Тож ПрАТ «СК «Альфа Страхування» має право на отримання відшкодування від особи, що заподіяла таку шкоду, і отримавши частину відшкодування від страховика на підставі договору страхування між заподіювачем шкоди і страховиком, має право вимагати від заподіювача шкоди, тобто від відповідача, відшкодування йому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , повинен відшкодувати ПрАТ «СК «Альфа Страхування» завдані збитки в розмірі 40 175 грн. 20 коп. та 2 000 грн. франшизи.
ПрАТ «СК «Альфа Страхування» звернулися до ОСОБА_1 з листом вих. №0813/2019 від 05.09.2019 в якому прохали, протягом 5-ти денного терміну з моменту отримання листа, добровільно відшкодувати ПрАТ «СК «Альфа Страхування» завдані матеріальні збитки у розмірі 42 175 гривень 20 копійок, що підтверджується копією листа від 05.09.2019. (а.с.39-40).
Відповідач відшкодування за завдані збитки добровільно не сплатив.
Відповідно до ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди.
Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, ОСОБА_2 повинен відшкодувати ПрАТ «СК «Альфа Страхування» розмір матеріального збитку, який не відшкодовується ПАТ «НАСК «Оранта» 42 175 гривень 20 копійок, з урахуванням франшизи 2 000,00 грн.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову.
Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1 921 гривень 00 копійок (а.с.46)
Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Також стягнути з ОСОБА_2 судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 350, 354 ЦПК України , суд ,-
Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» суму збитків у розмірі 42 175 (сорок дві тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 20 (двадцять) коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн., всього 44 096 (сорок чотири тисячі дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.
Відповідач громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м.Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 20 днів зо дня отримання ним копії рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження.
Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2020 року.
Суддя І.О.Блажко