ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1584/20 Справа № 711/9994/17
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

14 вересня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:Новікова О.М., Храпка В.Д., Вініченка Б.Б., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Горобця Сергія Олександровича на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.03.2018 позов задоволено частково, визнано за позивачкою право власності на Ѕ частку квартири за адресою АДРЕСА_1 , стягнуто з відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 1280,00 грн.

04.08.2020 представник відповідача подав апеляційну скаргу на заочне рішення.

Одночасно подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження судового рішення. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує, що справу було розглянуто в заочному порядку без його участі. Попередній адвокат відповідача не довів справу до логічного завершення, не скористався правом на апеляційне оскарження після отримання копії ухвали про відмову в перегляді заочного рішення.

Посилаючись на порушення його права на доступ до правосуддя, права на апеляційний перегляд судового рішення, скаржник просить врахувати неочікувану легковажну поведінку попереднього представника відповідача адвоката Щербатюка Б.А., визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення від 13.03.2018 поважними та поновити його.

Перевіривши апеляційну скаргу та доводи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2018 ОСОБА_1 уклав договір із ОСОБА_3 про надання правової допомоги, чим надав останньому повноваження представляти свої права та інтереси в судових інстанціях з усіма правами представника, які передбачені законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відтак, всі дії, вчинені представником, вважаються вчиненими від імені довірителя.

Копію заочного рішення представник відповідача отримав 26.09.2018 (т. 1 а.с. 60).

01.10.2018 адвокат відповідача ОСОБА_3 подав заяву про перегляд заочного рішення (т. 1 а.с. 67-80), яку розглянуто за участі представників позивача та відповідача, та в результаті залишено без задоволення ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.12.2018.

Згідно з ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до розписки представника відповідача ОСОБА_3 (т.1 а.с. 119) копію ухвали про відмову в перегляді заочного рішення представнику відповідача вручено 31.01.2019.

Таким чином, відповідач, діючи через свого представника ОСОБА_3 , скористався в суді першої інстанції правом на перегляд заочного рішення, а отже був обізнаний про наявність такого рішення та про його зміст.

Твердження про недобросовісність поведінки адвоката Щербатюка Б.А. не підтверджені належними доказами.

Право на оскарження заочного рішення у відповідача виникло після 04.12.2018 та діяло протягом тридцяти днів, тобто до 04.01.2019.

Крім того, встановлено, що 25.07.2019 відповідач уклав договір про надання адвокатом Горобцем С.О. правової допомоги (т. 1 а.с. 123), який звернувся 19.08.2019 до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, а фактично ознайомився з ними 23.08.2019 (т. 1 а.с. 125).

19.09.2019 (т. 1 а.с. 155) адвокат Горобець С.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Після постановлення 04.12.2018 ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, апеляційну скаргу на рішення подано лише 04.08.2020, тобто зі спливом більше одного року з дня складення повного тексту судового рішення, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, або якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; або пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Принцип правової визначеності загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Із конструкції положення ч. 2 ст. 358 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції не досліджує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження у разі якщо такий строк перевищує один рік з дня складення повного тексту судового рішення.

Разом з тим, вказаною статтею передбачено два винятки із даного правила: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, або якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; або пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Із матеріалів справи, встановлено, що відповідач, діючи через свого представника, реалізував право на звернення з заявою про перегляд заочного рішення.

Серед аргументів апелянта відсутні твердження про обставини непереборної сили.

Отже, виключення, передбачені у ч. 2 ст. 358 ЦПК України, для поновлення строку, що пропущено більше ніж на один рік, не розповсюджуються в даному випадку.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_4 діяв на підставі договору від 25.07.2019, звернувся 19.08.2019 до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи 19.08.2019, а фактично ознайомився з ними 23.08.2019. А тому, знаючи, що строк на апеляційне оскарження почав свій перебіг з 04.12.2018, мав змогу з моменту ознайомлення з матеріалами справи звернутись з апеляційною скаргою на заочне рішення разом із вмотивованим клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку до того, як такий строк перевищить один рік з дня складення ухвали від 04.12.2018.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 2 ст. 358 ЦПК України у зв`язку з пропуском апелянтом строку на апеляційне оскарження заочного рішення (після розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення) більше ніж на один рік.

Такий висновок не суперечить праву відповідача на доступ до правосуддя, праву на апеляційний перегляд судового рішення, і водночас відповідає принципу правової визначеності судового рішення, справедливості судових процедур для усіх учасників справи.

Керуючись ст. ст. 126, 358, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Горобця Сергія Олександровича на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного тексту ухвали.

Судді