У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3509/20

провадження № 2/0285/1094/20

21 вересня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючої судді Михайловської А.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) про звільнення від сплати судового збору у справі за її позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла відповідна позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя житловий будинок по АДРЕСА_2 ; розділити між ними житловий будинок по АДРЕСА_3 ; визнати за відповідачем право власності на 19/100 частин земельної ділянки по АДРЕСА_2 , припинивши її право власності на цю частину земельної ділянки.

Разом з позовною заявою до суду надійшло письмове клопотання від позивача про звільнення її від сплати судового збору при подачі даної позовної заяви. Своє клопотання обгрунтувала тим, що працює у приватного підприємця, отримує мінімальну заробітну плату. ЇЇ річний дохід за минулий рік складає 50076 грн. Зазначає, що розмір судового збору буде перещувати 5 % розміру річного доходу позивача за минулий рік.

Розглянувши дану письмову заяву позивача, дослідивши надані письмові додатки до неї, встановлено наступне.

При подачі позовної заяви до суду позивачем не сплачено судовий збір, а подано клопотання про звільнення від його сплати.

Правові засади справляння судового збору визначено Законом України "Про судовий збір " (надалі - Закон) та ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат ( ст. 1 Закону ).

Ст. 8. Закону "Відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати" передбачено наступне:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, з наданих позивачем Відомостей з державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків слідує, що розмір доходу позивача ( заробітної плати) за минулий календарний 2019 рік становить 50076 грн.

Разом з тим, доказів на підтвердження відсутності інших доходів у позивача суду не надано.

Тому, з огляду на вище вказане, суд позбавлений можливості встановити ту обставину, що розмір судового збору у сумі 3560,80 грн ( тобто, 1% від ціни позову + одна немайнова вимога) перевищує 5% річного доход позивача за попередній календарний рік.

На думку суду, визначення позивачу розміру судового збору не є перешкодою йому в доступі до правосуддя, оскільки останній в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами чинного законодавства, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду. Окрім того, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Такий висновок суду не суперечить ВС/КЦС № 761/12145/17 від 02.08.2019 року.

А том суд, не вбачає підстав, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону, що надають суду повноваження звільнити позивача від сплати судового збору.

На підставі вище викладеного слід відмовити позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 352 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір", -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі за її позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В.Михайловська