Справа № 343/1246/20
Провадження № 22-ц/4808/1009/20
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Капущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду, постановлену суддею Андрусівим І.М. 24 липня 2020 року в м. Долина у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту зміни найменування юридичної особи - Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації на Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації без правонаступництва.

В обґрунтування даної заяви зазначила, що у Шевченківському районному суді м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа №761/8450/17 за її позовом про відшкодування упущеної вигоди, де Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації є одним з відповідачів. Судове засідання у даній справі було призначене на 15.07.2020 року. Вважає, що встановлення факту відсутності правонаступництва, а тільки зміни офіційного найменування даної юридичної особи надасть підстави Шевченківському районному суду м. Києва змінити найменування учасника процесу Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації на Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації без клопотання позивача про залучення до участі у справі правонаступника, оскільки зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва.

Просила встановити факт перейменування юридичної особи - Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації із «Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації» на «Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації» станом на 15.07.2020 року; встановити факт перейменування юридичної особи - Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації із «Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації» на «Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації» станом на час прийняття судом рішення по суті; встановити факт, що станом на 15.07.2020 року не відбулося правонаступництва, не існує правонаступників Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації, а відбулася фактично тільки зміна офіційного найменування Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації; встановити факт, що станом на час прийняття судом рішення по суті не відбулося факту правонаступництва, не існує правонаступників Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації, якщо правонаступництво не відбудеться, а відбулася фактично тільки зміна офіційного найменування Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації.

Ухвалою Долинського районного суду від 24 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

На думку скаржника невстановлення факту правонаступництва чи зміни найменування Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації позбавляє її можливості вірно визначити склад відповідачів у справі №761/8450/17 за її позовом про відшкодування упущеної вигоди.

Зазначає, що дані із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та відповіді Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації і Долинської районної державної адміністрації не співпадають, що породжує сумніви у питанні наявності/відсутності правонаступництва Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації. Зокрема, із відповіді Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації вбачається, що він є правонаступником «відділу освіти управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації», дані про якого у Єдиному державному реєстрі відсутні.

Вказує, що визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача.

Крім того зазначає, що у Шевченківському районному суді м. Києва розглядається справа №761/8450/17 за її позовом про упущену вигоду, а не про перейменування Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації, тому висновки суду про те, що встановлення вказаних у заяві фактів пов`язуються з подальшим вирішенням спору про право не відповідають дійсності.

Просить ухвалу Долинського районного суду від 24 липня 2020 року скасувати та прийняти постанову про направлення справи для розгляду до суду першої інстанції.

Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації подав відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що з 01.01.2013 року відділ освіти районної державної адміністрації і відділ у справах сім`ї, молоді та спорту районної державної адміністрації було реорганізовано шляхом злиття в Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації зі структурними підрозділами: відділ освіти та відділ молоді та спорту. 26.11.2019 року Долинською РДА видано Розпорядження №267, п. 17 якого передбачено з 01.02.2020 року реорганізацію управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації у Сектор освіти районної державної адміністрації та відділ культури районної державної адміністрації у відділ культури, молоді та спорту і взаємодії з громадськістю районної державної адміністрації. П 4.12 Положення про Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації передбачає, що Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації є юридичною особою публічного права, правонаступником прав і зобов`язань відділу освіти управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації. Тобто всі права та повноваження, які виконував відділ освіти управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації, перейшли до Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації, а права та повноваження відділу молоді та спорту управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації перейшли до відділу культури, молоді та спорту і взаємодії з громадськістю районної державної адміністрації.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник заінтересованої особи Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації в судове засідання не заявився, попередньо надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту зміни найменування юридичної особи - Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації на Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації без правонаступництва.

Крім того, судом встановлено, що згідно п. 17 Розпорядження Долинської районної державної адміністрації від 26.11.2019 року №267 «Про затвердження структури районної державної адміністрації» у структурі районної державної адміністрації з 01.02.2020 року реорганізовано управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації у сектор освіти районної державної адміністрації зі штатною чисельністю 2 штатні одиниці; відділ культури районної державної адміністрації у відділ культури, молоді та спорту і взаємодії з громадськістю районної державної адміністрації зі штатною чисельністю 3 штатні одиниці (а.с. 39).

Розпорядженням Долинської районної державної адміністрації від 30.01.2020 року №17 затверджено Положення про Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації; визнано таким, що втратило чинність Розпорядженням районної державної адміністрації від 27.04.2018 року №146 «Про затвердження Положення про Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації» з 01.02.2020 року (а.с. 43-50).

Згідно п. 4.12 Положення про Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації, затвердженого Розпорядженням Долинської районної державної адміністрації від 30.01.2020 року №17, Сектор є юридичною особою публічного права, правонаступником прав і зобов`язань відділу освіти управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного герба України зі своїм найменуванням, штамп і бланк (а.с. 44-50).

27.11.2019 року Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації видано Наказ №771, яким з 01.02.2020 року перейменовано Управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації у Сектор освіти районної державної адміністрації. Виведено зі штатного розпису управління освіти, молоді та спорту, серед інших, заступника начальника управління освіти, молоді та спорту - начальника відділу освіти (а.с. 172).

Згідно копій відповідей Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації від 14.05.2020 року та Долинської районної державної адміністрації від 18.05.2020 року на запити позивача від 12.05.2020 року Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації було створено шляхом реорганізації на виконання розпорядження Долинської районної державної адміністрації від 26.11.2019 року №267 «Про затвердження структури районної державної адміністрації». Юридична особа публічного права Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації є правонаступником відділу освіти Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації. Організаційно-правову форму не змінено. Виділу не відбувалося. Основні завдання та функції, права Сектора освіти Долинської районної державної адміністрації визначено у розпорядженні Долинської районної державної адміністрації від 30.01.2020 року №17 (а.с. 32, 54).

Згідно копії відповіді Долинської районної державної адміністрації від 05.07.2020 року №22 на запит позивача від 03.07.2020 року основним видом діяльності Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації є забезпечення та реалізація державної політики у сфері освіти, а основним видом діяльності Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації було забезпечення та реалізація державної політики у сфері освіти, молоді та спорту. Вид діяльності Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації від виду діяльності Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації змінився на підставі розпорядження Долинської районної державної адміністрації від 26.11.2019 року №267 «Про затвердження структури районної державної адміністрації» шляхом реорганізації і утворення відділу культури, молоді та спорту і взаємодії з громадськістю районної державної адміністрації. Сектор освіти відповідно до розпорядження Долинської районної державної адміністрації від 30.01.2020 року №17 є правонаступником відділу освіти Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації. Правонаступником відділу молоді та спорту Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації є відділ культури, молоді та спорту і взаємодії з громадськістю районної державної адміністрації (а.с. 63-64).

Також з матеріалів справи вбачається, що на розгляді в Шевченківському районному суді м. Києва перебуває цивільна справа №761/8450/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Загальноосвітньої школи №95 м. Києва, Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації, Івано-Франківського обласного центру зайнятості про відшкодування упущеної вигоди внаслідок порушення законодавства (а.с. 102, 125).

Згідно копії Трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.08.1985 року, копії Архівної довідки Долинської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 27.03.2018 року №369-02/21-18,копії Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків ОСОБА_1 працювала на посаді вчителя початкових класів СЗШ №95. З 19.03.2014 року (Наказ НТ 140408 від 08.04.2014 року) по 13.03.2015 року (Наказ НТ 150316 від 16.03.2015 року) як безробітна отримувала виплату допомоги по безробіттю (а.с. 104-105, 110).

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що даний факт є встановленим у передбаченими законом порядку, пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, а тому не може бути розглянутий в порядку окремого провадження.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У постанові Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі №518/1535/18 (провадження №61-19722св19) зазначено, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб, а встановлення таких фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

При цьому під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено самою ОСОБА_1 у поданій нею заяві, встановлення факту зміни найменування юридичної особи - Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації на Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації необхідне їй для вирішення питання про визначення останнього відповідачем по справі за її позовом про відшкодування упущеної вигоди.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (ч. 1 ст. 106 ЦК України).

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі №264/5957/17 (провадження №14-37цс20) для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах. У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, який не може бути вирішено в порядку окремого провадження в межах цивільного судочинства, і дане питання повинно розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів.

Крім того, з`ясування наведених обставин має суттєве значення для вирішення вищевказаного цивільного спору по суті заявлених вимог, а саме для встановлення особи, яка має відповідати за даним позовом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони були предметом дослідження у місцевому суді та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене передбачених ст. 379 ЦПК України підстав для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Що стосується заявлених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вимог ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали про прийняття рішення про скасування Наказу №771 «Про перейменування…»; зобов`язання відповідного органу державного управління прийняти новий наказ про реорганізацію; зобов`язання надати державному реєстратору документи для нової реєстрації юридичної особи (осіб) правонаступників «Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації» відповідно до ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», Розпорядження Долинської районної державної адміністрації від 26.10.2012 року №399, №28 та Розпорядження №267, №17 Долинської районної державної адміністрації, а також про притягнення винних осіб (посадовців) до відповідальності, то слід зазначити, що вказані вимоги не заявлялися в суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, враховуючи норми статей 43, 49 цього Кодексу, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами.

Частиною першою, шостою статті 367 та частиною першою статті 368 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги та в межах заявлених позовних вимог. Змінювати за власним розсудом предмет і підставу позову суд апеляційної інстанції не уповноважений.

Також ст. 385 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції у випадку і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Згідно з ч.ч. 8, 11 ст. 262 ЦПК України окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

В даному випадку колегія суддів не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали, передбачених ст.ст. 262, 385 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Долинського районного суду від 24 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 9 вересня 2020 року.