Справа № 209/1816/20
Провадження № 2/209/771/20
РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2020 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Шаповал А.В.,

розглянувши в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики.

На обґрунтування позову зазначила, що відповідачка ОСОБА_2 є її сусідкою, по квартирі, з якою вона знайома з 1979 року на знаходилася у дружніх відносинах.

Позивач неодноразово виручала ОСОБА_2 , надаючи в борг гроші для її особистих потреб, ніколи не сумнівалась щодо їх повернення. 20.03.2018 року відповідач в черговий раз попросила у неї в борг гроші в розмірі 5000 гривень в зв`язку з сімейними обставинами, про що ОСОБА_2 власноруч написала розписку, домовляючись, що вона якомога швидше, за декілька місяців вирішить питання повернення боргу і тому не зазначали конкретний строк повернення грошей. Однак відповідачка під різними причинами зволікала з поверненням боргу. В березні 2020 року на її чергове прохання повернути борг, між ними виник конфлікт, під час якого відповідач поводилася агресивно. Тому вона вимушена була звернутись до Дніпровського відділу поліції із заявою про шахрайські дії сусідки, яка взяла гроші в борг, а повертати їх не має наміру. В ході розгляду матеріалів ЄО № 3377 по її заяві були надані ОСОБА_2 пояснення і підтвердження того, що дійсно гроші в борг у позивача вона взяла, але не має змоги їх віддати в зв`язку з матеріальними труднощами, але в найближчий час має намір борг повернути. 24.03.2020 року їй рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання по суті, так як відносини між ними є цивільно-правовими, складу злочину в її діях не встановлено. Відповідачкою не повернуті боргові кошти на протязі двох років і тому вона зобов`язана сплатити суму боргу, а також три процента річних від суми боргу, що складає 300 гривень.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на її користь борг у сумі 5000 гривень та 3% річних в сумі 300 грн., а також судовий збір по справі.

27.07.2020 року відповідач ОСОБА_2 надала суду заперечення на позовну заяву, відповідно до змісту якої вона зазначає, що дійсно вона отримувала у борг від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5000,00 грн. про що написала розписку, також зазначила, що повертала позивачу 1000,00 грн., однак розписки від ОСОБА_1 не отримала. Просила не стягувати з неї судові витати, справу розглянути без її участі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.06.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, позовну заяву підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи міститься її заперечення на позовну заяву. Просила не стягувати з неї судові витати; справу розглянути без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.03.2018 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 у позику грошові кошти у розмірі 5000,00 гривень, строк повернення боргу не зазначено, що підтверджується копією розписки (а.с.7)

Згідно змісту позову, позивач зверталася до відповідача з проханням повернути борг, в результаті чого між ними виник конфлікт. За захистом порушених прав, позивач 24.03.2020 року звернулася до Дніпровського відділу поліції.

Згідно довідки за матеріалами ЄО № 3377 від 24.03.2020 року по заяві ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 зазначила, що дійсно брала у борг у позивача 5000,00 гривень, та грошові кошти не повертала через скрутне майнове становище, але в найближчий час має намір борг повернути. ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання по суті, так як відносини між ними є цивільно-правовими, складу злочину в її діях не встановлено.

Згідно змісту позовних вимог, відповідач на день звернення позивачем до суду свої зобов`язання не виконала, борг не повернула.

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк повернення суми боргу у Договорі займу та розписці від 11.03.2019 року визначено 11 квітня 2019 року.

Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. При цьому укладання окремого договору позики між сторонами спору, або нотаріальне посвідчення підпису боржника на розписці не обов`язкове.

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, судом встановлено, що текст розписки ОСОБА_2 від 20.03.2018 р. містить безумовне та однозначне зобов`язання стосовно певної грошової суми на користь позивача від імені відповідача. Аналіз змісту розписки та наданих суду матеріалів, дає підстави стверджувати, що відповідач визнав наявність боргу в певному розмірі, що свідчить про природу правових відносин між сторонами спору.

Судом встановлено, що Договір займу та розписка містить необхідні умови договору позики, зокрема, розписка написана ОСОБА_2 містить дату її складання, отримання грошових коштів у визначеній сумі 5000,00 грн.

Відповідно до вимог ст.545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями ст. 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. Суд оцінює критично доводи відповідача щодо сплати позивачу 1000,00 (однієї тисячі) гривень в рахунок погашення боргу за позикою, оскільки відповідачем не надано суду та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження зазначених обставин.

Враховуючи вище наведе, позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних від простроченої суми, судом враховується наступне.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що в розписці від 20.03.2020 року не визначено строк повернення позики. В даному випадку момент пред`явлення вимоги суд рахує з дати звернення позивача ОСОБА_1 до органів поліції за захистом її прав, а саме 24.03.2020 року.

Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При цьому суд встановив період прострочення з моменту пред`явлення вимоги 24.03.2020 року і по день звернення до суду 10.06.2020 року. Тоді заборгованість розраховується за формулою: [%] = [Сума боргу] х [Ставка %)] / 365 днів х [Кількість днів]=5000 х 3/100%/365 х 79 =32,47 грн.

Суд, вважає позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 32,47 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем сума заборгованості не спростована, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики у розмірі 5000,00 грн., а також 3% річних у сумі 32,47 грн.

У відповідності до ст. 13, ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 798,34 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 223, 258-265, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 20.03.2020 року у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп., та 3% річних у сумі 32,47 грн., а всього стягнути 5032 (п`ять тисяч тридцять дві) гривні 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 798 (сімсот дев`яносто вісім) гривень 34 копійки.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 р. в редакції Закону № 731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дата складення повного судового рішення 15.09.2020 року.

Суддя Т.О. Решетник