Дата документу 21.01.2020 Справа № 316/2463/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 316/2463/19

Провадження №22-ц/807/597/20

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року про відмову у відкритті провадження в складі судді Куценка М.О. в справі за позовом комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Дарвін», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Енергодарська міська рада Запорізької області, про визнання недійсними договорів та стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради ( далі- КП «ТВК» ЕМР) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Дарвін», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Енергодарська міська рада Запорізької області, про визнання недійсними договорів та стягнення збитків.

В обґрунтування позову зазначало, що між КП «ТВК» ЕМР та ТОВ «Дарвін» 02 липня 2019 року укладено договір № 02-07/2019 про надання поворотної фінансової допомоги; 09 липня 2019 року укладено договір № 09-07/2019 про надання поворотної фінансової допомоги; 16 липня 2019 року укладено договір № 16-07/2019 про надання поворотної фінансової допомоги.

Від КП «ТВК» ЕМР Договори № 02-07/2019, 09-07/2019 підписано директором ОСОБА_1 та договір № 16-07/2019 підписано посадовою особою начальником юридичного відділу КП «ТВК» ЕМР Бондаренко Ю.П.

Умови зазначених договорів є тотожними за виключенням п. 2.1. щодо розміру позики.

31 липня 2018 року між ОСОБА_1 та Енергодарською міською радою в особі міського голови було укладено контракт № 84 щодо призначення ОСОБА_1 директором КП «ТВК» ЕМР зі строком дії до 01 серпня 2019 року.

Розпорядженням міського голови м. Енергодара від 01 серпня 2019 року №61-кп ОСОБА_2 з 02 серпня 2019 року призначено виконуючим обов`язки директора КП «ТВК» ЕМР.

02 серпня 2019 року на підприємстві виявлена відсутність печатки підприємства, статутної, технічної, фінансової, договірної документації та, зокрема екземплярів договорів № 02-07/2019, 09-07/2019, 16-07/2019. Реєстрація вказаних договорів в КП «ТВК» ЕМР не здійснювалась.

ТОВ «Дарвін» звернулось до суду з позовними заявами до КП «ТВК» ЕМР про стягнення заборгованості за договорами № 02-07/2019, 09-07/2019, 16-07/2019, до яких було додано копії вказаних договорів.

Договір № 02-07/2019 підписано ОСОБА_1 під час перебування у відрядженні згідно наказу від 02 липня 2019 року № 23-в.

Договір № 09-07/2019 підписано ОСОБА_1 під час перебування у відрядженні згідно наказу від 09 липня 2019 року № 29-в, з призначенням 09 липня 2019 року виконуючим обов`язків директора Кузнєцова Д.О., заступника директора.

Договір № 16-07/2019 підписано під час тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 (з 11 липня 2019 року по 19 липня 2019 року) виконуючим обов`язків директора КП «ТВК» ЕМР, ОСОБА_3 , начальником юридичного відділу, без визначення обсягу повноважень (наказ від 11 липня 2019 року № 482-к).

Згідно бухгалтерської довідки від 16 жовтня 2019 року № 262, договору купівлі-продажу транспортного засобу ЗАЗ 110557 загальний вантажний загальний пікап реєстраційний номер НОМЕР_1 , договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2346/2019/1543002, в червні-липні 2019 року КП «ТВК» ЕМР за значно завищеними цінами було перераховано за обслуговування програмного забезпечення. За послуги з правового супроводження діяльності замовника, за оренду нежитлових приміщень, за придбання автомобілів, більш як 780 000, 00 грн.

Вказані обставини та надані докази свідчать про те, що договори № 02-07/2019, 09-07/2019, 16-07/2019, укладені між КП «ТВК» ЕМР та ТОВ «Дарвін», вчинено внаслідок перевищення повноважень та зловмисної домовленості директора КП «ТВК» ЕМР ОСОБА_1 з ТОВ «Дарвін» з метою неефективного використання, привласнення отриманих коштів, зокрема, на придбання автотранспорту та оплату послуг за господарськими договорами, навіть за наявності заборгованості по заробітній платі та податках по підприємству, з подальшим повернення позики ТОВ «Дарвін» разом із штрафними санкціями, за рахунок бюджетних коштів.

Ураховуючи викладене, просило суд: визнати недійсним договір № 02-07/2019 про надання поворотної фінансової допомоги від 02 липня 2019 року, укладений між КП «ТВК» ЕМР та ТОВ «Дарвін»; визнати недійсним договір № 09-07/2019 про надання поворотної фінансової допомоги від 09 липня 2019 року, укладений між КП «ТВК» ЕМР та ТОВ «Дарвін»; визнати недійсним договір № 16-07/2019 про надання поворотної фінансової допомоги від 16 липня 2019 року, укладений між КП «ТВК» ЕМР та ТОВ «Дарвін»; стягнути солідарно з ТОВ «Дарвін» та ОСОБА_1 на користь КП «ТВК» ЕМР збитки в розмірі 231 501, 88 грн.; стягнути солідарно з ТОВ «Дарвін» та ОСОБА_1 на користь КП «ТВК» ЕМР витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, КП «ТВК» ЕМР подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Від ТОВ «Дарвін» надійшов відзив на апеляційну скаргу, де зазначають, що судом першої інстанції постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження за позовом КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради з додержанням норм процесуального закону, доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, тому скарга є такою, що не підлягає задоволенню ( а.с.99-115).

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України ( а.с.87-89).

Від КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представники підприємства ( а.с.96-97).

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Так, із позовної заяви вбачається, що КП «ТВК» ЕМР просить суд визнати недійсним договори № 02-07/2019, № 09-07/2019, № 16-07/2019 про надання поворотної фінансової допомоги, які укладені між КП «ТВК» ЕМР та ТОВ «Дарвін».

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства . Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема , справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ч.1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Оскільки предметом спору в цій справі є вимоги про визнання недійсними договорів про надання поворотної фінансової допомоги, які укладені між КП «ТВК» ЕМР та ТОВ «Дарвін», та спір виник між юридичними особами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані вимоги не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Щодо позовної вимоги КП «ТВК» ЕМР про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Дарвін» збитків в розмірі 231 501, 88 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 12 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

У ч.2 ст. 89 ГК України визначено, що посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

Обгрунтовуючи позовні вимоги у вказаній частині, позивач посилається на те, що ОСОБА_1 було завдано збитки КП «ТВК» ЕМР під час перебування ним на посаді директора КП «ТВК» ЕМР внаслідок перевищення ним своїх повноважень та зловмисної домовленості з ТОВ «Дарвін» з метою неефективного використання, привласнення отриманих коштів, зокрема, на придбання автотранспорту та оплату послуг за господарськими договорами.

Отже, правовідносини, які виникли між КП «ТВК» ЕМР та ОСОБА_1 щодо відшкодування збитків стосуються дій або бездіяльності ОСОБА_1 під час здійснення ним своїх повноважень як посадової особи.

Такі правовідносини за своєю суттю є господарськими, хоч і виявлені після звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «ТВК» ЕМР.

Викладене свідчить про те, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Вищеназване узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 11 грудня 2019 року в справі № 638/15118/16-ц.

До того ж, як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Дарвін» збитків є похідними від позовних вимог про визнання недійсними договорів, які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи викладене, колегія суддів не може погодитися з посилання суду першої інстанції на те, що позивач, зазначаючи відповідачем у справі ОСОБА_1 як фізичну особу, штучно намагається змінити підсудність справи, оскільки, як зазначалось, позовні вимоги про стягнення збитків до ОСОБА_1 пред`явлені як до посадової особи та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Проте, колегія суддів вважає, що вказане не є підставою для зміни оскаржуваної ухвали суду, оскільки не впливає на правильний висновок суду першої інстанції про те, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а у відкритті провадження необхідно відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували правильні висновки суду та які є підставою для встановлення порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року про відмову у відкритті провадження в цій справі є такою, що відповідає вимогам процесуального закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року про відмову у відкритті провадження в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 січня 2020 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочетковоа