ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року

м. Харків

справа № 645/7396/19

провадження № 22-ц/818/983/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року, постановлену суддею Федоровою О.В., -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року матеріали справи направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Жовтневого районного суду м. Харкова.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що вона (апелянт) при подачі позовної заяви керувалася правилами альтернативної підсудності передбаченими ч.2 ст.28 ЦПК України, за яким позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місце проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утримання є малолітні або неповнолітні діти або він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Зазначає, що на її утриманні перебуває неповнолітня дочка від першого шлюбу - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Оскільки до другого шлюбу, що розривається, ця неповнолітня дитина ніякого відношення не має, у позовній заяві вона нею не зазначалася, але про це вона планувала повідомити суд у підготовчому судовому засіданні.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 січня 2020 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи ухвалу про передачу справу на розгляд Жовтневого районного суду м. Харкова, суд першої інстанції виходив з того, що позови до фізичних осіб пред`являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місце проживання або перебування відповідача, якщо інше не передбачено законом. Відповідач зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , що територіальністю віднесено до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідач не має зареєстрованого місця проживання чи перебування на території на яку поширюється юрисдикція (підсудність) Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 28 ЦПК України передбачена підсудність справ за вибором позивач. Тобто, альтернативна підсудність.

Так, ч.2 цієї статті передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Разом з тим, звертаючись до Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 не посилалася на передбачені ч.2 ст.28 ЦПК України підстави для визначення підсудності позову за місцем проживання позивача. З наданих до позовної заяви документів не вбачалось підстав для застосування альтернативної підсудності.

Надана до апеляційної скарги копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лише підтверджує факт народження дитини, проте не свідчить про факт перебування останньої саме на утриманні позивачки.

При цьому, у випадку необхідності, ОСОБА_1 не позбавлена можливості приймати участь у судових засіданнях в режимі відео конференції відповідно до ст. 212 ЦПК України.

За таких обставин справа повинна розглядатися за загальними правилами підсудності, тобто за місцем знаходження відповідача.

Згідно ксерокопії паспорту відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ., що за територіальністю відносено до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Також, судом був здійснений запит до реєстру територіальної громади м. Харкова.

Згідно інформації з реєстру територіальної громади м. Харкова від 21 листопада 2019 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Місце реєстрації відповідача позивачкою не заперечується.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія не вбачає підстав для скасування ухвали суду, яка постановлена з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 21 січня 2020 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко