Справа № 442/4326/20
Провадження № 2/442/1114/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2020 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомик А.П.,

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі заяву заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до Дрогобицької міської ради Львівської області, Комунального підприємства « Управитель» «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень Дрогобицької міської ради, договорів оренди, та суборенди земельної ділянки та повернення земельної ділянки -

встановив:

Заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області С. Подолячек звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить:

1. Визнати недійсним рішення Дрогобицької міської ради Львівське області №1041 від 28.12.2017 «Про надання дозволу на розроблення проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під об`єктом нерухомого майна»;

2. Визнати недійсним пункт 7 рішення Дрогобицької міської рад Львівської області №1072 від 06.02.2018 «Про затвердження матеріалів проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічної документаціях землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості земельних ділянок»;

3. Визнати недійсним договір оренди від 14.02.2018 земельної ділянки площею 4061 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291), укладений між Дрогобицькою міською радою та КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради;

4. Визнати недійсним рішення Дрогобицької міської ради Львівське області №1121 від 06.03.2018 «Про надання дозволу на розроблення проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок по зміні її цільового призначення».

5. Визнати недійсними пункти 1,2,3,4 рішення Дрогобицької міською ради Львівської області №1144 від 29.03.2018 «Про затвердження проекту землеустрою, припинення права постійного користування та надання в оренду правом суборенди».

6. Визнати недійсним рішення Дрогобицької міської ради Львівської ради №1156 від 12.04.2018 «Про надання дозволу КП «ЖЕО» на передач земельної ділянки в суборенду».

7. Визнати недійсним договір суборенди від 13.04.2018 земельні ділянки площею 4061 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291), укладений між КП «Житлово-експлуатації об`єднання» Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 ;

8. Застосувати наслідки недійсності правочину, повернувши земельну ділянку площею 4061 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291) у володіння та розпорядження територіальні громади м.Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області.

30.07.2020 заступник керівника прокурора звернулась із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно (земельну ділянки площею 4061 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0291, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106), що перебуває у комунальній власності та передана в суборенду, а також заборону відповідачам та третім особам проведення будівельних робіт на земельній ділянці, землевпорядних робіт, та вчинення будь-яких реєстраційних дій на нерухоме майно, що знаходиться на земельній ділянці.

В обґрунтування заяви вказує на те, що у ході здійснення представницької діяльності встановлено, що на спірній земельній ділянці згідно дозволів на виконання будівельних робіт від 27.09.2018, 31.10.2018, 20.11.2018 розпочато та ведеться будівництво багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 . Будівництво чотирьохповерхового житлового будинку з вбудованими торгово офісними приміщеннями не розпочато. Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вказані багатоквартирні житлові будинки №1 та АДРЕСА_3 не зареєстровано.

Звертаючись із даною заявою про забезпечення позову, Дрогобицька місцева прокуратура вважає, що внаслідок дій з боку відповідача -3, спрямованих на забудову спірної земельної ділянки і відповідно до ст. 120 ЗК України її можливого подальшого відчуження на користь фізичних чи юридичних осіб власників об`єктів нерухомого майна за вказаною адресою, може бути істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення, що призведе до не ефективного захисту та поновлення прав територіальної громади, порушених унаслідок незаконного вибуття з її власності земельної ділянки.

Розгляд заяви згідно ст.153 ЦПК України здійснюється судом без повідомлення учасників справи.

Оглянувши матеріали долучені до позову, а також матеріали долучені до заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що у заві про забезпечення позову слід відмовити.

Так, згідно з даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за номером: 215767551 від 10.07.2020 сформованою ОСОБА_2 , прокуратура Львівської області: земельна ділянка, що по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0291, площею 0,4061 за датою реєстрації: 12.02.2018 відділом у м. Дрогобичі міськрайонного управління у Дрогобицькому районі та м. Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, 17.04.2018 зареєстрована за ОСОБА_1 за договором суборенди строком на 4 роки 6 місяців з КП « ЖЕО».

До заяви про забезпечення позову додано дозволи на виконання будівельних робіт на ім`я ОСОБА_1 від 31.10.2018 за №ЛВ72 та від 20.11.2018 за № ЛВ98, видані відділом ДАБК виконкому Дрогобицької міської ради, що стосуються вищевказаної земельної ділянки.

Відділом ВДАБК виконкому Дрогобицької міської ради було проведено перевірку з 26.12.2019 по 09.01.2020 вказаної земельної ділянки, був складений акт, протоколи і приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та 16.01.2020 винесено постанови у справі про адміністративне правопорушення. Перевірками №13/20 від 20.01.2020 та №16/20 від 06.02.2020 встановлено виконання приписів.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині першій-третій статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії;

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Норми статей 152, 153 ЦПК України свідчать, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 308/3824/16-ц.

Враховуючи характер спору і зміст позовних вимог, вимог забезпечення позову щодо арешту земельної ділянки, заборону відповідачам та третім особам проведення будівельних робіт на земельній ділянці, землевпорядних робіт, та вчинення будь-яких реєстраційних дій на нерухоме майно що знаходиться на земельній ділянці, то такий вид забезпечення позову не може бути розглянутий в межах поданого позову. Такі види забезпечення виходять за межі спору, який виник між сторонами,є неспівмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки рішення суду в разі задоволення позову не передбачатиме вчинення будь-яких дій щодо його виконання, а буде встановлювати лише певний факт.

Крім цього, як вище зазначено, ведення будівництва на даній земельній ділянці вже було предметом перевірки Відділом ДАБ виконкому Дрогобицької міської ради.

На підставі наведеного заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -.

постановив:

У заяві про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до Дрогобицької міської ради Львівської області, Комунального підприємства «Управитель» «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень Дрогобицької міської ради, договорів оренди, та суборенди земельної ділянки та повернення земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хомик А.П.