Справа № 462/686/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 вересня 2020 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А.І.,

при секретарі Гербут Н.М..,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом із позовом, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 , є основним наймачем квартири АДРЕСА_1 , загальної площі 30.10 кв.м. і складається з 1 кімнати житлової площі 17,90 кв.м. Зазначена квартира не є приватизованою, та перебуває в комунальній власності. Згідно Довідки Львівського комунального підприємства «Левандівка» № 194 від 30.01.2020 року (додається до позовної заяви), разом зі позивачкою в цій квартирі прописані: син - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 19.04.1978 року), син - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 22.10.1984 року) та колишній чоловік - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 30.03.1989 року).

Згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.2012 року, між позивачкою та ОСОБА_2 був розірваний шлюб, оскільки шлюбні стосунки між ними фактично припинилися за 10 років до винесення вказаного рішення, сторони не вели спільного господарства, фактично вже на момент розлучення разом не проживали. Відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 і до тепер, що підтверджується складеними Актами комісії ЛКП «Граніт». Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платеж, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі, про сантехнічний стан квартири, та проведенням в ній необхідного ремонту - не цікавиться, в квартирі взагалі не появляється. Про місце його перебування та помешкання позивачці та членам її сім`ї не відомо. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, є перешкодою в здійсненні приватизації квартири, отриманні пільг та субсидій.

У зв`язку із чим, вона змушена була звернутись до суду із позовом, який просить задовольнити.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, у якій позов підтримали, просять такий задовольнити.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, який відзиву суду не подав, до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання повісткою, яка направлялася рекомендованим листом, який був повернутий поштовим відділенням у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач не бажає її отримувати, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є основним наймачем квартири АДРЕСА_1 , загальної площі 30,10 кв.м. і складається з 1 кімнати житлової площі 17,90 кв.м. Зазначена квартира не є приватизованою, та перебуває в комунальній власності. Згідно Довідки Львівського комунального підприємства «Левандівка» № 194 від 30.01.2020 року (додається до позовної заяви), разом зі позивачкою в цій квартирі прописані: син - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 19.04.1978 року), син - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 22.10.1984 року) та колишній чоловік - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 30.03.1989 року)./а.с.10,11/

Згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.2012 року, між позивачкою та ОСОБА_2 був розірваний шлюб, оскільки шлюбні стосунки між ними фактично припинилися за 10 років до винесення вказаного рішення, сторони не вели спільного господарства, фактично вже на момент розлучення разом не проживали./а.с.9/

Відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 і до тепер, що підтверджується складеними Актами комісії ЛКП «Граніт» про проживаючих осіб в житловому приміщенні: № 79 від 28.03.2019 року, №207 від 30.08.2019 року, № 14 від 24.01.2020 року./а.с.12-14/

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин тривалий час, а тому втратив право на користування жилим приміщенням.

Докази підстав для збереження за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців суду не надані.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, 71,72 ЖК України, суд -

ухвалив:

Византи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 - 840,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 22.09.2020 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк