Справа № 482/1281/20
Номер провадження 2-з/482/23/2020
У Х В А Л А

про забезпечення позову

10 вересня 2020року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря Безкровної А.С., розглянувши заяву позивача заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області про забезпечення позову у справі за позовом заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави до Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області (56636, Миколаївська область, Новоодеський район, с. Бузьке, вул. Центральна, 1), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

30.07.2020 року заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області Венгер Є. звернувся до суду із позовом в інтересах держави до Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення сесії XXXIII сьомого скликання Бузької сільської ради №7 від 16.05.2019 «Про передачу в приватну власність учасника АТО земельні ділянки для ведення ОСГ із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності громадянам України» в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :03:000:0236) та ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :03:000:0230) для ведення особистого селянського господарства в межах території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та витребування у ОСОБА_1 вищевказаних земельних ділянок.

Провадження у справі відкрито 17 серпня 2020року.

Ухвалою Новоодеського районного суду від 31.07.2020 задоволено заяву прокурора про забезпечення позову та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровим номером :03:000:0236, :03:000:0230 та заборонено ОСОБА_1 вчиняти із вказаними земельними ділянками дії спрямовані на зміну цільового призначення, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками.

Проте ОСОБА_1 , яка придбала спірні земельні ділянки у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за договорами купівлі-продажу від 20.06.2019роу, до часу реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухому майно обтяжень щодо спірних земельних ділянок, на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0236, :03:000:0230, здійснила об`єднання спірних земельних ділянок утворивши земельну ділянку площею 4 га з кадастровим номером :03:000:0325.

На підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0236, :03:000:0230 державним реєстратором Виконавчого комітету Новоодеської міської ради 04.08.2020року за №37647048 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на новоутворену земельну ділянку :03:000:0325 площею 4 га.

Отже, з моменту реєстрації 04.08.2020року земельної ділянки :03:000:0325 площею 4 га, державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0236, :03:000:0230, площею 2 га кожна скасована, відповідна Поземельна книга закрита, а земельні ділянки припинили своє існування як об`єкти цивільних прав.

Ураховуючи, що до складу земельної ділянки :03:000:0325 площею 4 га увійшли лише спірні земельні ділянки (кадастровий номер :03:000:0236, :03:000:0230), які були незаконно надані у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , поновлення інтересів територіально громади можливе шляхом витребування у нинішнього власника ОСОБА_1 земельної ділянки :03:000:0325 площею 4 га.

09 вересня 2020року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову яка була задоволена судом.

У вищевказаній заяві позивач змінив предмет позову посилаючись на обставини об`єднання відповідачем ОСОБА_1 земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0236, :03:000:0230, площею 2 га кожна, які були предметом позову, у земельну ділянку :03:000:0325 площею 4 га, з одночасним припиненням державної реєстрації первісних земельних ділянок.

Позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішенням сесії XXXIII сьомого скликання Бузької сільської ради №7 від 16.05.2019 «Про передачу в приватну власність учасника АТО земельні ділянки для ведення ОСГ із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності громадянам України» в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :03:000:0236) та ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :03:000:0230) для ведення особистого селянського господарства в межах території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. А також, витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у власність територіальної громади в особі Бузької сільської ради земельну ділянку площею 4 га (кадастровий номер :03:000:0325), вартістю 211 026,28 грн., для ведення особистого селянського господарства в межах території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Посилаючись на вищевикладене, у своїй заяві про забезпечення позову позивач вказує, що ОСОБА_1 , як нинішній власник земельної ділянки утвореної із двох протиправно наданих земельних ділянок, може розпорядитись нею на власний розсуд, у зв`язку з чим існує очевидна небезпека відчуження цієї ділянки, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави та повернення земельної ділянки належному власнику - територіальній громаді с.Бузьке в особі Бузької сільської ради, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Крім цього враховуючи, що вказана земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_1 , остання відповідно о положень ч.3 ст.20 Земельного кодексу України, може ініціювати питання щодо зміни її цільового призначення та виду її функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень органів виконавчої влади шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами .

З метою запобігання відчуження спірної земельної ділянки, чергової зміни пердмету позову, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, позивач у заяві про забезпечення позову просить суд забезпечити позов шляхом:

1) накладення арешту на земельну ділянку площею 4 га з кадастровим номером :03:000:0325, що розташована в межах території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

2) заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , вчиняти із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0325 дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов може бути забезпечений зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З`ясувавши обсяг позовних вимог заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області, оцінивши спосіб і обсяг забезпечення позову про яке просить заявник, суд приходить до висновку, що вид та об`єм забезпечення позову про яке просить позивач відповідає його позовним вимогам, не порушує права інших осіб.

Суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до багатократного ускладнення захисту порушеного права внаслідок появи необхідності скасування відповідних рішень органів виконавчої влади шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами, а крім того до неможливості реального поновлення інтересів держави та повернення земельної ділянки належному власнику - територіальній громаді с.Бузьке в особі Бузької сільської ради, що унеможливить або ускладнить виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак порушить його право на судовий захист порушеного права.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу, що згідно ст. 141 ЦПК України питання про розподіл і стягнення судових витрат, вирішується судом при вирішені судом спору по суті.

Керуючись ст. ст. 149-157 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області про забезпечення позову у справі за позовом заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави до Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області (56636, Миколаївська область, Новоодеський район, с. Бузьке, вул. Центральна, 1), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 4 га з кадастровим номером :03:000:0325, що розташована в межах території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками)

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , вчиняти із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0325 дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Стягувач:

Вознесенська місцева прокуратура Миколаївської області, (адреса: 56101, Миколаївська область, м. Вознесенськ, провул. Костенка, 2).

Боржник:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ).

Строк пред`явлення даної ухвали до виконання - 3 роки.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом і виконується негайно, в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: С.А.Сергієнко