Справа № 301/51/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруди І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

за участю заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області про встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що вона ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Первомайське Читінської області Росія, зараз є громадянкою України і проживає в АДРЕСА_1 звернулась до Іршавського відділу обслуговування громадян пенсійного фонду в Закарпатській області, як особа яка має право на пенсію за вислугою років, але їй було відмовлено у зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах, а саме в паспорті громадянина України, свідоцтві про одруження, трудовій книжці, свідоцтві про народження дитини, де її прізвище записано по різному « ОСОБА_2 » та ОСОБА_2 », а ім`я на російській мові теж по різному « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 ».

Раніше вона не звертала увагу на правильність написання свого імені та прізвища у всіх цих документах тільки після виниклих цих обставин вона зрозуміла, що не вирішивши ці розбіжності не зможе оформити пенсію, отримати доплати, пільги, які їй повинні бути надані згідно закону.

Враховуючи те, що вона народилась в селищі Первомайське Читінської області Росії на той час РСФСР, прізвище тоді було її дівоче, « ОСОБА_4 », а після закінчення середньої школи зразу пішла працювати на одне із підприємств в селищі Первомайськ і їй 03.09.1981 року було оформлено вперше трудову книжку НОМЕР_1 на дівоче прізвище.

30.04.1985 року між нею, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відділом актів цивільного стану в м. Чита, ОСОБА_7 був заключний шлюб, актова запись № 713, після чого їй було присвоєне прізвище « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 », як у її чоловіка, тобто було зроблено відмінювання при перекладі з української мови на російську чоловічого прізвища « ОСОБА_2 » на жіноче « ОСОБА_2 », а саме добавлено букву «а», що є правильним, відповідно правопису славянеьких прізвищ, про що свідчить: "Свідоцтво про укладання шлюбу НОМЕР_2 . Разом з тим і враховуючи, що не у всіх представлених документах правильно зроблено відмінювання при перекладі, а тому для оформлення пенсії це рахується, як розбіжність в документах.

23.06.1988 року, їй було видано диплом ПВ № 238734 на російській мові вже на прізвище чоловіка « ОСОБА_8 ».

19 вересня 1988 року їй було оформлено нову трудову книжку НОМЕР_3 теж на прізвище чоловіка на російській мові « ОСОБА_8 ».

Також, під час їх з чоловіком перебування в Росії де вони проживали та почали працювали в медичних стоматологічних закладах у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_9 , де батько дитини на російській мові записаний « ОСОБА_6 », а я як мати, записана « ОСОБА_8 ».

В 1990 році, вони з сім`єю переїхали на постійне місце проживання в Україну, батьківщину чоловіка ОСОБА_6 , а саме в м. Іршава Закарпатської області, де влаштувались працювати в медичний заклад по спеціальності- стоматолога і де проживають по даний час.

В паспорті громадянина України її прізвище ім`я та по батькові на українській мові записано правильно « ОСОБА_1 » але на російській мові на другій сторінці паспорта зроблений неправильний переклад її імені замість « ОСОБА_3 » записано її ім`я « ОСОБА_3 »,

Доказами тоґо, що трудова книжка та диплом належать їй є: - паспорт громадянина України, серія НОМЕР_4 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 29.01.1999 року, де вказано, що вона народилась в Читінській області Росія, там же в Читі, на той час РСФР, дипломом ПВ № 238734 про закінчення Читінського державного медичного інституту РСФСР та свідоцтвом про укладання шлюбу НОМЕР_2 від 30.04.1985 року, де є запис присвоєного їй прізвища чоловіка- « ОСОБА_2 ».

Вказані розбіжності перешкоджають їй у оформленні пенсії.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, заявлені вимоги підтримала, з мотивів, викладених у заяві та просила такі задовольнити.

Розгляд справи проведено у відсутність заінтересованої особи представника ГУ ПФУ в Закарпатській області на підставі ст. 223 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Первомайське Читінської області Росія, зараз є громадянкою України і проживає в АДРЕСА_1 (а.с.7-8) і звернулась до Іршавського відділу обслуговування громадян пенсійного фонду в Закарпатській області, як особа яка має право на пенсію за вислугою років, але позивачці було відмовлено у зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах, а саме в паспорті громадянина України, свідоцтві про одруження, трудовій книжці, свідоцтві про народження дитини, де прізвище заявниці записано по різному « ОСОБА_2 » та ОСОБА_2 », а ім`я на російській мові теж по різному « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 ».

Раніше заявниця не звертала увагу на правильність написання свого імені та прізвища у всіх цих документах тільки після виниклих цих обставин вона зрозуміла, що не вирішивши ці розбіжності не зможе оформити пенсію, отримати доплати, пільги, які їй повинні бути надані згідно закону.

Враховуючи те, що заявниця народилась в селищі Первомайське Читінської області Росії на той час РСФСР, прізвище заявниці тоді було (дівоче), « ОСОБА_4 », а після закінчення середньої школи пішла працювати на одне із підприємств в селищі Первомайськ і заявниці 03.09.1981 року було оформлено вперше трудову книжку НОМЕР_1 на дівоче прізвище (а.с.10).

30.04.1985 року між заявницею - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відділом актів цивільного стану в м. Чита, ОСОБА_7 був заключний шлюб, актова запись № 713, після чого їй було присвоєне прізвище « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 » (а.с.9), як у її чоловіка, тобто було зроблено відмінювання при перекладі з української мови на російську чоловічого прізвища « ОСОБА_2 » на жіноче « ОСОБА_2 », а саме добавлено букву «а», що є правильним, відповідно правопису славянських прізвищ, про що свідчить: "Свідоцтво про укладання шлюбу НОМЕР_2 . Разом з тим і враховуючи, що не у всіх представлених документах правильно зроблено відмінювання при перекладі, а тому для оформлення пенсії це рахується, як розбіжність в документах.

23.06.1988 року, заявниці було видано диплом ПВ № 238734 на російській мові вже на прізвище чоловіка « ОСОБА_8 » (а.с.13).

19 вересня 1988 року заявниці було оформлено нову трудову книжку НОМЕР_3 теж на прізвище чоловіка на російській мові « ОСОБА_8 » (а.с.11 зворотній бік).

Також, під час перебування заявниці з чоловіком в Росії, де вони проживали та почали працювали в медичних стоматологічних закладах у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_9 , де батько дитини на російській мові записаний « ОСОБА_6 », а я як мати, записана « ОСОБА_8 » (а.с.14).

В 1990 році, заявниця з сім`єю переїхали на постійне місце проживання в Україну, батьківщину чоловіка ОСОБА_6 , а саме в м. Іршава Закарпатської області, де влаштувались працювати в медичний заклад по спеціальності- стоматолога і де проживають по даний час.

В паспорті громадянина України прізвище заявниці ім`я та по батькові на українській мові записано правильно « ОСОБА_1 », але на російській мові на другій сторінці паспорта зроблений неправильний переклад імені замість « ОСОБА_3 » записано ім`я - « ОСОБА_3 » (а.с.7)

Доказами тоґо, що трудова книжка та диплом належать заявниці є: - паспорт громадянина України, серія НОМЕР_4 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 29.01.1999 року, де вказано, що вона народилась в Читінській області Росія, там же в Читі, на той час РСФР (а.с.7-8), дипломом ПВ № 238734 про закінчення Читінського державного медичного інституту РСФСР (а.с.13) та свідоцтвом про укладання шлюбу НОМЕР_2 від 30.04.1985 року (а.с.9), де є запис присвоєного заявниці прізвища чоловіка- « ОСОБА_2 ».

Вказані розбіжності перешкоджають заявниці у оформленні пенсії.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 95, 263, 264, 265, 293-294, 315, 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України ст. 15, 16 ЦК України, суд -

Р І Ш И В:

Встановити, факт належності одній і тій же. особі, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_1 -правовстановлюючих документів, а саме:

- паспорта громадянина України на Ім`я ОСОБА_1 НОМЕР_4 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 29.01.1999 року,

- трудової книжки НОМЕР_1 - видана 03.09.1981 році, заповненої на російській мові на ім`я « ОСОБА_4 »,

- трудової книжки НОМЕР_5 видана 19.09.1988 року заповненої на російській мові на ім`я « ОСОБА_8 »,

- свідоцтва про укладання шлюбу НОМЕР_2 , складеного на російській мові, де є запис присвоєного прізвища дружини « ОСОБА_2 », виданого відділом запису цивільного стану Читінського міськвиконкому.

- диплому НОМЕР_6 виданий 23.06.1988 року, заповненого на російській мові на ім`я « ОСОБА_8 » про закінчення Читінського державного медичного інституту.

- записи прізвища - матері дитини, заповненій на російській мові: « ОСОБА_8 » у Свідоцтво про народження дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - НОМЕР_7 від 27.06.1986 року.

На рішення може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. А. Даруда