Справа № 465/6482/17 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1230/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А.,Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути із відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 3277,07 гривень та судові витрати.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що 11.01.2014 о 14 год. 05 хв. у м.Львові по вул. Городоцька, 143 у м. Львові трапилась дорожньо - транспортна пригода з участю автомобіля марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 від керуванням відповідача та транспортного засобу марки Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки Nissan д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті чого автомобілю марки Nissan було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 29.01.2014, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ СК «Універсальна», відтак зважаючи на зібрані документи вказану подію було визнано страховим випадком та виплачено потерпілій стороні страхове відшкодування в розмірі 3277,07 грн за мінусом франшизи в розмірі 510 грн.

В силу вимог підпункту в) підпункту 38.1.1 пункту 3.8 ст. 38 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він залишив місце пригоди.

Із цих підстав, оскільки відповідач вчинивши ДТП, самовільно залишив місце пригоди, вважають, що мають право на заявлення регресного позову до винуватця події. Просили позов задовольнити.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Вказане рішення оскаржило Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він залишив самовільно місце дорожньо-транспортної пригоди. Факт самовільного залишення місця пригоди відповідачем, як водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, підтверджено постановою Франківського районного суду м. Львова від 29.01.2014, відповідно до якої установлена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, в тому числі, передбаченого ст.122-4 КУпАП. За таких обставин вважає, що страховик набув право зворотної вимоги до заподіювана шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

З матеріалів справи убачається, що 11.01.2014 о 14 год. 05 хв. у м. Львові по вул. Городоцька, 143 у м. Львові трапилась дорожньо - транспортна пригода з участю автомобіля марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу марки Nissan д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті чого автомобілю марки Nissan було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 29.01.2014 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ СК «Універсальна», відтак зважаючи на зібрані документи вказану подію було визнано страховим випадком та виплачено потерпілій стороні страхове відшкодування в розмірі 3277,07 грн за мінусом франшизи в розмірі 510 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1841 від 07.11.2014.

Відмовляючи в задоволенні позові, суд першої інстанції виходив з того, що водій ОСОБА_1 після вчинення ДТП, яке мало місце 11.01.2014 самовільно залишив місце пригоди, однак страхова компанія була повідомлена про ДТП через два дні, а саме: 13.01.2014 за участю забезпеченого транспортного засобу, вказаний випадок визнаний страховим випадком, страховою компанією добровільно виплачено страхове відшкодування. За таких обставин, а також зважаючи на те, що особа, яка винувата у ДТП вчинила усі необхідні дії передбачені Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача сплаченого позивачем страхового відшкодування не має.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Так, відносини, які склались між сторонами спору у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників ( стаття 3 Закону).

Реалізуючи принцип захисту майнових інтересів страхувальників, законодавець передбачив виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника або водія.

Відповідно до підпункту 38.1.1 «в» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Оскільки, є доведеним самовільне залишення відповідачем місця дорожньо-транспортної пригоди, страховик набув право зворотної вимоги до заподіювача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування, а тому позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди є підставним та підлягає до задоволення.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволення позовних вимог, що призвело до ухвалення незаконного рішення, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позову слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» 1600,00 грн сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 3277,07 грн - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 3277,07 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1600,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 03.09.2020

Головуючий

Судді