Справа № 740/3320/20
Провадження № 2-о/740/101/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - територіальна громада м. Ніжина в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною заявою, в якій просив установити факт, що він постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на ј частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_2 не залишила. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері; не звертався до нотаріуса у встановлений законом строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

На день смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 . Заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, як зазначив заявник, фактично останні два роки перед смертю матері він постійно проживав разом з нею в будинку АДРЕСА_1 , оскільки вона тяжко хворіла, перестала ходити, самостійно не могла себе обходити, тому заявник як єдиний син постійно доглядав за нею в ці роки.

У будинок АДРЕСА_1 заявник та його батьки переїхали ще в 1972 році.

Після смерті у 2000 році ОСОБА_3 заявник та його мати ОСОБА_2 успадкували по Ѕ частини спадкового майна, тобто по ј частини вказаного будинку. Тобто, заявник є співвласником зазначеного будинку.

Заявник хоч і зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яку придбав у 2001 році, але фактично в ній не проживав та не проживає, оскільки протягом тривалого часу робив в ній ремонт, а потім здавав у найм. Коли захворіла мати, то він постійно проживав з нею.

Після відкриття спадщини заявник не звертався до нотаріуса з відповідною заявою, так як через юридичну необізнаність вважав, що спадщину прийняв, оскільки жив з матір`ю в одному будинку.

Питання щодо оформлення спадщини виникло тоді, як заявнику відмовили в газовому господарстві у виготовленні проекту установки газового опалення, так як він не оформив на себе право власності на половину будинку, в якому проживає.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Семенюк Валерій Іванович підтримали заяву та просили її задовольнити. Зокрема, заявник вказав, що крім нього немає жодних інших спадкоємців після смерті матері, що відсутній жодний спір будь з ким стосовно спадщини, яка залишилася після смерті матері, а також, що він дійсно з початку 70-х років і до цього часу постійно проживає в будинку АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - територіальна громада м. Ніжина в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області не забезпечила в судове засідання явки свого представника; повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, яка міститься у справі; надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечувала проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Частинами 1, 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що с уд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Вимогами ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як зазначено у ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю заявника ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Згідно з копією свідоцтва про смерть від 24 жовтня 2015 року серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ніжині Чернігівської області (а. с. 6).

У довідці Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 27 липня 2020 року № 1570, виданій на ім`я ОСОБА_1 , зазначено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; інших зареєстрованих осіб немає (а. с. 8).

На а. с. 10 знаходиться лист приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Бублик Т. М. від 31 липня 2020 року № 01-16 на ім`я ОСОБА_1 про відмову в заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Повідомлено, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 31 липня 2020 року № 61150453. ОСОБА_1 пропустив 6-місячний строк для прийняття спадщини, а факт прийняття ним спадщини не встановлено. Рекомендовано звернутися до суду для поновлення строків прийняття спадщини або встановлення факту прийняття спадщини.

У вересні 2020 року приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Бублик Т. М. надіслав на запит суду повідомлення про те, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася. Згідно з відомостями зі Спадкового реєстру станом на 31 серпня 2020 року інформація щодо заведеної спадкової справи та виданих свідоцтв про право на спадщину відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою від 31 серпня 2020 року № 61482272.

Свідок ОСОБА_4 , пенсіонерка, яка проживає на АДРЕСА_3 , булинковолодіння якої межує з будинковолодінням заявника (сусідні городи), пояснила, що знала матір ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вони товаришували. Після заселення до будинку і до цього часу ОСОБА_1 постійно проживав та до цього часу проживає в будинку АДРЕСА_1 . За життя матері ОСОБА_2 , ОСОБА_1 доглядав за нею.

Свідок ОСОБА_5 , пенсіонерка, яка проживає на АДРЕСА_4 , є сусідкою заявника, пояснила, що знає сім`ю ОСОБА_6 давно. За життя батьків заявника, коли вона приходила до них - щоразу бачила там їхнього сина ОСОБА_7 .

Вищевказані докази у своїй сукупності свідчать про те, що під час розгляду справи підтвердився факт того, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення його спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ніжині Чернігівської області.

При цьому реєстрація заявника та спадкодавця за різними адресами не свідчить про спростування факту їх спільного проживання, оскільки спільне їх проживання на момент смерті спадкодавця підтверджено належними та допустимими доказами у справі.

Керуючись ч. 1 ст. 29, ч. 3 ст. 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ; НОМЕР_3 ) разом із ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко