Ухвала

31 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 328/3137/17

провадження № 61-45291св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Долинська сільська рада Токмацького району Запорізької області, Міжрайонне управління у Токмацькому районі та м. Токмак Головного правління Держгеокадастру у Запорізькій області, Токмацька районна державна адміністрація,

третя особа - Токмацька державна нотаріальна контора,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 травня 2018 року в складі судді: Андрущенка О. Ю., та постанову апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року в складі колегії суддів: Маловічко С. В., Гончар М.С., Кочеткової І. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області, Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмак Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Токмацької районної державної адміністрації, третя особа - Токмацька державна нотаріальна контора, про визнання недійсним та скасування рішення Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області, визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити дії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 25 травня 2018 року позовні ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером № :10:001:0056 та зобов`язано Міжрайонне управління у Токмацькому районі та м. Токмак Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області внести відомості до Державного земельного кадастру про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером № :10:001:0056.

Визнано недійсним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35991113 від 05 липня 2017 року державного реєстратора Токмацької районної державної адміністрації.

Скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09 березня 2011 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 537, відповідно якому ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку площею 3,27 га, кадастровий номер :10:001:0056.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 травня 2018 року у цій справі скасовано в оскарженій ОСОБА_1 частині та ухвалено нове рішення в цій частині.

Скасовано Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗП № 005900, виданий 25 січня 2002 року Долинською сільською радою на ім`я ОСОБА_4 , що посвідчує право приватної власності на земельну ділянку площею 3,75 га, розташовану на території Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

В іншій оскарженій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 960 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 2 880 грн.

Аргументи учасників справи

У вересні 2018 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог позивача, постанову апеляційного суду і змінити рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог позивача зазначивши відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу в повному обсязі. При цьому, посилалася на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та встановлено строк до 17 грудня 2018 року на подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2018 року клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 травня 2018 року та постанови апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року задоволено частково. Зупинено виконання постанови апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року в частині стягнення судових витрат в розмірі 2 880 грн з ОСОБА_2 до закінчення її перегляду у касаційному порядку. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 травня 2018 року та постанови апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року в іншій частині відмовлено.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

29 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу та клопотання про продовження строку на подання відзиву. Клопотання мотивоване тим, що ознайомившись із касаційною скаргою, було встановлено, що адреса позивача ОСОБА_1 зазначено не вірно, а саме вказано будинок АДРЕСА_1 . Внаслідок чого касаційну скаргу та ухвалу Верховного суду отримали випадково (підприємство поштового зв`язку готувало конверт для повернення до Верховного суду) і лише 26 грудня 2018 року. У зв`язку із чим, ОСОБА_1 пропущено строк встановлений судом для подання відзиву на касаційну скаргу. Але враховуючи наведені обставини, строк було пропущено з поважних причин.

Відповідно до часини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз клопотання свідчить, що строк на подання відзиву пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 127, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 .

Справу № 328/3137/17 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков