ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року

м.Суми

Справа №592/3508/20

Номер провадження 22-ц/816/1801/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

суддів: Кононенко О.Ю., Хвостика С.Г.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2020 року в складі судді Алфьорова А.М., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», мотивуючи вимоги тим, що він перебував у трудових правовідносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 18.02.2020 року його було звільнено в зв`язку з переводом до АТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - Інжиніринг», але повного розрахунку з ним проведено не було. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 91368,00 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 91368 грн. 00 коп.

Стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у встановлені строки не виплачував заробітну плату, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі, з урахуванням її часткового погашення в березні 2020 року, в розмірі 91368 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення заборгованості із заробітної плати змінити, зменшивши суму стягнення з 91368 грн. 00 коп. до 85382 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачу, відповідно до витягу із списку працівників товариства на перерахування заробітної плати до платіжного доручення № 48559 від 16.03.2020 року було перераховано в березні 2020 року заробітну плату за другу половину грудня 2019 року в сумі 5986 грн. 00 коп., а тому сума заробітної плати належна позивачу до виплати складає 85382 грн. 00 коп.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не направлено.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 9-10).

Згідно з наданим позивачем розрахунковим листом за лютий 2020 року, виданим йому роботодавцем, заборгованість перед ним підприємства із заробітної плати на початок лютого 2020 року склала 103027 грн. 00 коп. (а.с. 11).

У відповідності до положень ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ст.ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на своєчасне отримання заробітної плати за виконану ним роботу порушено з боку відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Приймаючи ухвалу від 18.03.2020 року про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції надав відповідачу час на надання відзиву, разом з відповідними доказами, протягом 15 днів з дня отримання ним вказаної ухвали. (а.с. 14).

Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідач отримав 25.03.2020 року, про що ним було повідомлено суд першої інстанції та подано клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву та продовження процесуальних строків (а.с. 16-17), яке судом першої інстанції вирішено не було.

За правилами ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач, повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

З огляду на те, що позивачем було отримано оскаржувану ухвалу 25.03.2020 року, то останнім днем встановленого судом процесуального строку для подання відзиву разом з відповідними доказами є 09.04.2020 року, однак судом першої інстанції було вирішено справу 31.03.2020 року, тобто в строки менші, ніж надано відповідачу для подання до суду відзиву разом з усіма необхідними доказами по справі.

За таких обставин, колегія суддів визнає поважними викладені в апеляційній скарзі причини пропуску відповідачем процесуального строку для подання доказів по справі до суду першої інстанції та приймає до уваги в якості доказу по справі наданий ним витяг списку робітників ПАТ « Сумське НВО» на перерахування заробітної плати в акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк».

Таким чином, визначаючи розмір заборгованості із заробітної плати в сумі 91368 грн. 00 коп., судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 , відповідачем вже була перерахована частина заробітної плати.

Як вбачається з доданого відповідачем до апеляційної скарги списку робітників акціонерного товариства «Сумське МНВО» на перерахування заробітної плати в акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» ОСОБА_1 був включений до вказаного списку на виплату заробітної плати за другу половину грудня 2019 року в розмірі 5986 грн. 00 коп.

З позовної заяви вбачається, що в березні 2020 року позивачу було виплачено заборгованість по заробітній платі за листопад 2019 року в розмірі 11659 грн.00 коп., з огляду на що, останній просив суд стягнути на його користь заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 91368 грн. 00 коп.

Тобто, залишок заборгованості по заробітній платі на дату ухвалення рішення судом першої інстанції, яка підлягає стягненню з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 становив 85382 грн. 00 коп.

Відповідно до статей 374, 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що резолютивну частину рішення суду першої інстанції на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України необхідно змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 85382 грн. 00 коп.

У відповідності до положень ч. 9 ст. 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, оскільки спір виник щодо порушення права ОСОБА_1 з боку відповідача на своєчасне отримання нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за виконану позивачем роботу, то колегія суддів вважає, що не підлягає компенсації судовий збір сплачений АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» при подачі апеляційної скарги.

Вирішуючи питання касаційного оскарження, апеляційний суд керувався висновками ЄСПЛ, який у справі «Азюковська проти України» (заява № 2693/18) який визнав неприйнятною заяву про оскарження відмови Верховного Суду переглянути рішення попередніх судів через малозначність справи, що виникла з трудових правовідносин. Суд не знайшов порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки спір стосується саме виплат у трудових правовідносинах, тому, відповідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України, апеляційний суд визнає дану справу малозначною через незначну її складність.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2020 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення у такій редакції:

«Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 85382 грн 00 коп».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г.Хвостик