ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Херсон

Справа №663/1521/18

Провадження № 22-ц/819/837/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Приходько Л.А.

Радченко С.В.

секретар судового засідання: Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 19 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Клімченка М.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Шевченківської сільської ради Скадовського району, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , Шевченківської сільської ради Скадовського району, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позов мотивований тим, що відповідно до договору дарування від 23 січня 2012 року вони є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Для обслуговування житлового будинку та господарських споруд була відведена земельна ділянка площею 0,15га, яка на момент укладення договору дарування приватизованою не була.

Рішенням сесії Шевченківської сільської ради Скадовського району від 05 грудня 2012року, №180 позивачам наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну власність для обслуговування житлового будинку та господарських будівель на території с. Шевченка орієнтовною площею 0,20га із земель житлової та громадської забудови сільської ради.

В процесі виготовлення технічної документації складений акт погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами, який, у тому числі, був підписаний і відповідачем по справі ОСОБА_3 - землекористувачем сусідньої земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , право приватної власності на яку, на той час, оформлене також не було.

Зазначили, що у зв`язку з відсутністю генерального плану села з 2013 по 2018 роки був накладений мораторій на погодження проектів землеустрою, який унеможливив проведення позивачами приватизації землі.

Після завершення виготовлення проекту землеустрою, у 2018 році ОСОБА_1 дізналися, що відповідач ОСОБА_3 вже здійснив приватизацію суміжної земельної ділянки, до складу якої увійшла ділянка площею 0,03га, на яку раніше позивачам був наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою.

Звернувшись до Державного земельного кадастру із заявою про внесення відомостей щодо передачі земельної ділянки у власність, площею 0,18га, розташованої в АДРЕСА_1 , позивачам, згідно рішення державного кадастрового реєстратора від 10 травня 2018 року у внесенні таких відомостей було відмовлено, у зв`язку з тим, що має місце перетин земельної ділянки, на яку претендують позивачі, із земельною ділянкою, яка знаходиться у власності відповідача.

В подальшому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стало відомо, що 22 листопада 2013 року відповідач ОСОБА_3 , відповідно до рішення сесії Шевченківської сільської ради №313, отримав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для приватизації земельної ділянки для обслуговування належного останньому житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 орієнтованою площею 0,22га.

Посилаючись на порушення земельних прав, позивачі просили усунути їм перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,18га, розташованою по АДРЕСА_1 , шляхом:

- зобов`язання відповідача ОСОБА_3 внести зміни до проекту землеустрою по зміні меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 відповідно до акту узгодження цих меж з суміжним користувачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- скасувати рішення Шевченківської сільської ради Скадовського району про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_3 про надання йому у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2098га, кадастровий номер :01:001:0010, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 19 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що посилання суду на площу земельної ділянки, яка перебуває у їх користуванні, розміром 0,15га є необґрунтованим та не підтверджене належними доказами. При ухвалені рішення суд першої інстанції не дав правової оцінки тій обставині, що ОСОБА_1 раніше за відповідача отримали дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на ділянку площею 0,18га, а тому ОСОБА_3 не мав права на приватизацію ділянки, до складу якої увійшла ділянка площею 0,03га, яка мала бути приватизована позивачами.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх представник адвокат Старчеус С.І. апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Гонтарук М.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на законність та обґрунтованість рішення суду, та відповідність висновків суду встановленим та перевіреним фактичним обставинам справи, підтвердженим належними доказами.

Представник Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника ради.

Третя особа - ФОП ОСОБА_4 до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в порядку ст.128 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши доповідача, позивачів, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що за договором дарування житлового будинку від 23 січня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області Гришко С.М., позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0030, площею 0,15га, надана у користування власникам цього домоволодіння.

За матеріалами справи встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідності до вимог земельного законодавства, з метою отримання у власність для обслуговування житлового будинку та господарських будівель вищезазначеної земельної ділянки та вільної ділянки площею 0,03га, яка розташована поруч, звернулися із заявою на розробку проектної документації, яку рішенням сесії Шевченківської сільської ради Скадовського району від 05 грудня 2012 року, №180, задоволено.

При розробці проекту землеустрою щодо відведення у власність позивачам земельної ділянки був складений акт погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, у тому числі, із відповідачем по справі ОСОБА_3 , земельна ділянка якого знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до частини першої статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 40 ЗК України передбачено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно з частинами першою, другою, сьомою ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Відповідно до частини другої ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною другою статті 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень".

Матеріалами справи встановлено, що рішенням другої сесії сьомого скликання №14 від 16 листопада 2015 року «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,2098га, кадастровий номер :01:001:0010, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташованої в АДРЕСА_2 .

10 травня 2018 року Відділом у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв`язку з накладкою на сусідню земельну ділянку, площею 0,2098га, кадастровий номер :01:001:0010, належну на праві власності ОСОБА_3 . Площа співпадає на 2,4754% (а.с.12).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що оскільки позивачі звернулися до суду за захистом права користування земельною ділянкою, площею саме 0,18га, право власності/користування на яку, у встановленому законом порядку не набули, а тому порушень їх прав та законних інтересів з боку відповідача не вбачається.

Слід зазначити, що розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а також складання акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами не є підставою для переходу до особи права власності або користування на цю ділянку. Надання органом місцевого самоврядування різним особам дозволу на виготовлення проекту з землеустрою, серед іншого й щодо частини однієї і тієї ж ділянки, не свідчить про неправомірність таких дій.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачі належними та допустимими доказами не довели належність їм земельної ділянки, площею 0,18га, а отже відсутні підстави вважати їх права порушеними відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов правильного висновку про недоведеність ОСОБА_1 пред`явлених вимог за відсутності у позивачів порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Під час розгляду справи не встановлено підстав неправомірності набуття відповідачем права власності на земельну ділянку площею 0,2098га, кадастровий номер :01:001:0010, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Ці обставини не спростовано й в ході розгляду апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду про те, що позивачі не мали права звертатися до суду з цим позовом, є безпідставними, так як, відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив із недоведеності заявлених вимог, а не з відсутності у позивачів права на звернення до суду.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанцій правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надавши їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог. Апеляційна скарга висновків суду не спростовує.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, перевіривши доводи скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 19 березня 2020 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 19 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 04 вересня 2020 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько С.В. Радченко