Справа № 203/3732/19
Провадження № 2/0203/254/2020
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Колесніченко О.В., розглянув у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Провідна» та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач пред`явив через суд цей позов до відповідачів на предмет відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05 травня 2019 року з вини водія ОСОБА_2 і що встановлено постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2019 року завдано механічних пошкоджень його автомобілю Chevrolet Aveo, днз АЕ 1546 СТ, проте відповідач ПрАТ СК Провідна, де на підставі полісу застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 виплатила страхове відшкодування лише в розмірі 44 433,94 коп., тоді як в дійсності фактична вартість відновлювального ремонту його автомобіля склала 81 684, 00 грн., відмовивши у виплаті решти збитку в межах ліміту у 100000,00 грн., а відповідач ОСОБА_2 не сплатив франшизу у 2000,00 грн., тому позивач, з урахуванням завданих пошкодженням його майна моральних страждань, які виразилися не тільки у переживаннях з приводу з приводу майна, а й у пережитому стресі, який вкрай негативно вплинув на стан здоров`я, спокій, погіршення сну, депресії, просив суд стягнути з відповідача ПрАТ СК Провідна на свою користь 37 250,06 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, а з відповідача ОСОБА_2 стягнути на свою користь 20 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди і 2000,00 грн. франшизи, а також стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 21 жовтня 2019 року судді Колесніченко О.В.

На запит суду від 22 жовтня 2019 року в порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України 01 листопада 2019 року отримана інформація з відділу адресно-довідкової роботи УПР ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про те, що відповідач зареєстрований в Центральному районі м. Дніпра.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без виклику сторін та відповідачам надано строк для подання відзиву на позов.

03 грудня 2019 року до суду поштою надійшов відзив на позов від ПрАТ «СК «Провідна», поданий 27 листопада 2019 року, тобто в межах установленого ухвалою суду строку, в якому відповідач позовні вимоги, пред`явлені до нього, не визнав з тих підстав, що страховою компанією дотримані в повному обсязі вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-ІV, а саме: проведено огляд пошкодженого автомобіля позивача у його присутності, і що підтверджується Актом огляду транспортного засобу, підписаного позивачем без зауважень та будь-яких заяв, що свідчить про згоду позивача щодо правильності та достовірності даних, викладених в Акті; на підставі звіту №20/D/54/4 про вартість матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу від 26 червня 209 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності, де визначена вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля позивача в сумі 46 433,94 грн. без урахування податку на додану вартість, позивачу виплачене страхове відшкодування в сумі 44 433,94 грн. за вирахуванням франшизи в сумі 2000,00 грн. Також зазначено, що представлені позивачем квитанції та чеки стосовно оплати ремонтних робіт не є підставою для виплати додаткової суми в розмірі 37 250,06 грн., оскільки страховиком відшкодовується завдана шкода, оцінена в установленому законом порядку суб`єктом оціночної діяльності за вирахуванням фізичного зносу, а розмір податку на додану вартість від суми відшкодування згідно ст. 36 Закону №1961-ІV оплачується страховиком лише у разі проведення ремонту суб`єктом-платником ПДВ, тоді як страхове відшкодування виплачено безпосередньо позивачу, який доказів проведення ремонту на підприємстві-платнику ПДВ не надав.

22 листопада 2019 року через канцелярію суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , на позов, тобто в межах установленого ухвалою суду строку, в якому відповідач позовні вимоги, пред`явлені до нього, визнав в частині стягнення з нього франшизи в сумі 2000,00 грн. і не визнав вимоги в частині стягнення з нього моральної шкоди, з тих підстав, що вважає недоведеною взагалі моральну шкоду, без належного розрахунку, поданих доказів та обґрунтувань.

12 грудня 2019 року через канцелярію суду від позивача надійшли відповіді на відзиви відповідачів, доводи яких зводяться до викладених у позовній заяві, а також в яких викладений розрахунок судових витрат, які просить позивач покласти на відповідачів за результатами розгляду справи, а саме: 768,768,40 грн. - судового збору, 3200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (1200,00 грн. за складання позовної заяви, 500,00 грн. за складання адвокатського запиту, 1000,00 грн. за складання відповіді на відзив ПрАТ СК Провідна, 500,00 грн. за складання відповіді на відзив ОСОБА_2 ) і 50,00 грн. витрат на відправлення відповідачам відповіді на відзив.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 травня 2019 року о 23 год 15 хв. у м. Дніпрі по вул. Виборзькій сталась ДТП за участю автомобіля «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Хюндай акцент», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 внаслідок порушення останнім вимог п.16.11 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дані обставини підтверджуються постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка не оскаржувалась і набрала законної сили 07 червня 2019 року (а.с.21).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вказана постанова суду від 27 травня 2019 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» у відповідності до полісу № НОМЕР_3 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 вересня 2018 року, де ліміт страхового відшкодування визначений в сумі 100 000 грн., розмір франшизи 2000 грн. (а.с.22).

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до умов полісу, укладеного 07 вересня 2018 року ОСОБА_2 з ПрАТ "СК "Провідна" на період з 12 вересня 2018 року по 11 вересня 2019 року включно, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,00 грн. на одного потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Шевроле Авео, днз АЕ 1546 СТ, від 26 червня 2019 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 , яка здійснює діяльність на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ №27 від 18 березня 2017 року, свідоцтва про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №246 від 13 червня2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Шевроле Авео, днз АЕ 1546 СТ, пошкодженого внаслідок ДТП, з урахуванням втрати товарної вартості становить 55720,72 грн. з урахування ПДВ та 46433,94 грн. без урахування ПДВ (а.с. 9-23).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

Також відповідно до повідомлення № про ДТП від 05 травня 2019 року ОСОБА_1 надав свою згоду на замовлення проведення оцінки належного йому автомобіля у відповідності до вимог ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що і було здійснено за замовленням страховика.

Таким чином, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений звіт, проведений у відповідності до чинного законодавства належним суб`єктом оціночної діяльності.

Автомобіль "Шевроле Авео, днз АЕ 1546 СТ, якому завдані механічні пошкодження внаслідок ДТП, належить на праві власності позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 12 вересня 2015 року (а.с.9).

Позивач, діючи відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах визначених цим Законом строків 06 травня 2019 року сповістив про подію ДТП та на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності про розмір матеріального збитку 26 червня 2019 року (12-20) страховиком відшкодовано за вирахуванням франшизи в розмірі 2000,00 грн. страхове відшкодування в розмірі 44433,94 грн., про що свідчать квитанції від 03 липня 2019 року (а.с.34).

При цьому, відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 07 травня 2019 року на замовлення страховика експертом суб`єктом оціночної діяльності у присутності позивача проведений огляд пошкодженого транспортного засобу із застосуванням фотозйомки за результатами якого складений акт огляду транспортного засобу, підписаний позивачем без зауважень щодо змісту та характеру пошкоджень його автомобіля, а так само щодо процедури проведення огляду відповідним суб`єктом. Так само не оспорювалась позивачем і сума збитку, визначена у звіті оцінщика від 26 червня 2019 року.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Доводи позивача про відшкодування йому фактично понесених витрат страховиком на підставі представлених товарних чеків ФОП та товарних накладних про придбані матеріали для ремонту, нарядів-замовлень, а також акту проведених робіт (без номеру та дати) суд відхиляє, оскільки відшкодуванню страховиком підлягає лише оцінена в установленому порядку шкода та без урахування фізичного зносу, тоді як позивачем придбані нові деталі та матеріали, тобто витрати на придбання останніх не враховують фізичного зносу, який визначається в наведеному вище встановленому законом порядку відповідним суб`єктом оціночної діяльності. Також доданий до позовної заяви акт виконаних робіт ФОП ОСОБА_4 з ремонту автомобіля Шевроле Авео, днз АЕ 1546 СТ не містить дати складення та прийняття таких робіт без відповідної ремонтної калькуляції, зазначення вартості кожного виду робіт, з вказівкою лише на загальну вартість робіт в сумі 20000,00 грн., доказів оплати якої позивачем не надано, та з цього акту видно, що не всі відновлювальні роботи проведені.

Крім того, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту (ч.1 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Разом з тим, страховиком виплачувалось страхове відшкодування безпосередньо позивачу і позивачем не надано доказів в підтвердження проведення відновлювального ремонту суб`єктом-платником податку на додану вартість (ПДВ), тому сума визначеного страхового відшкодування не має містити розмір ПДВ та повинна відшкодуватись без урахування ПДВ.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, з огляду на визначений звітом суб`єктом оціночної діяльності розмір заподіяної шкоди без урахування фізичного зносу та ПДВ в сумі 46433,94 грн., а також на те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів оплати проведеного відновлювального ремонту (а лише акт про часткове виконання робіт без підтвердження його оплати), розмір оціненої заподіяної шкоди перебуває в межах ліміту полісу страхування 100 000,00 грн. і відшкодований страховиком відповідно до умов договору страхування та ст.21, п.22.1 ст. 22 вказаного Закону 03 липня 2019 року у визначеній сумі за вирахуванням обумовленої полісом франшизи, тому підстави для стягнення суми коштів, витраченої на придбання нових матеріалів та деталей відсутні.

При цьому, сума франшизи в розмірі 2000,00 грн. як така, що обумовлена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з страхувальником ОСОБА_2 підлягає відшкодуванню ним на підставі п. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу у відповідній визначеній сумі в 2000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За з`ясованих у справі обставин, суд приходить до висновку, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу, як власнику автомобіля, було заподіяно моральної шкоди, яка виразилась в душевних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових зусиль для ремонту автомобіля, відсутністю можливості користуватися своїм автомобілем тривалий час, та перенесеному в момент ДТП стресі, що в своїй сукупності порушило налагоджений стан життя, а відтак, заподіювачем шкоди - відповідачем ОСОБА_2 така шкода підлягає відшкодуванню, співмірним та достатнім розміром якої, виходячи з принципу розумності та справедливості, на переконання суду становитиме грошова сума в розмірі 3000,00 грн. на користь позивача.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, на підтвердження сплати судового збору в сумі 768,40 грн. позивачем додана до позовної заяви квитанція №10412837 від 21 жовтня 2019 року, тому, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційна задоволеним позовним вимогам 64,84 грн. ((768,40 грн. х 5000,00 грн.)/59250,06 грн.=64,84 грн.).

Також позивачу підлягають відшкодуванню за п.4 ч.3 ст. 133, ч.2 ст. 140 ЦПК України витрати на оплату поштового відправлення відповіді на відзив відповідачу ОСОБА_2 в розмірі 23,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 12 грудня 2019 року, відповідачем ОСОБА_2 .

На підтвердження понесених витрат на надання професійної правової допомоги, а саме: 3200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (1200,00 грн. за складання позовної заяви, 500,00 грн. за складання адвокатського запиту, 1000,00 грн. за складання відповіді на відзив ПрАТ СК Провідна, 500,00 грн. за складання відповіді на відзив ОСОБА_2 ) позивачем представлено договір про надання правової допомоги №1709 від 17 вересня 2019 року (а.с.34), додаток №1 до договору №1709 (а.с.36), ордер серії ДП №1522 (про надання правової допомоги у суді, державних органах, посадовими особами, юр. та фіз.особами (а.с.33), копію свідотцва про право на заняттяавокатською діяльністю адвоката Дрожак Ю.М. (а.с.37), додаток №2 від 12 грудня 2019 року до договору №1709, додаток №3 від 12 грудня 2019 року до договору №1709, разом з тим, позивачем не надано жодного доказу проведеної оплати за вказаним договором та додатками до нього, у зв`язку з чим такі вимоги задоволені бути не можуть, оскільки фактична оплата робіт належними та допустими доказами не підтверджена.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,4,11-13,81,141,206,209,265,268,274,280,282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Провідна» та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ), франшизу 2000 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 64,84 грн., а також по сплаті витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи в сумі 23,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс складено 11.01.2020.

Суддя О.В. Колесніченко