Справа № 146/1711/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Слободянюк Т.М.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стінянської сільської ради про визнання права на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 2,50 ум. кад.га, яка розташована на території Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Оформити право на спадщину через нотаріальну контору ОСОБА_1 не зміг, в зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому змушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року провадження у справі було відкрито і підготовче засідання призначено на 21 січня 2020 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує.

В судове засідання представник Стінянської сільської ради не з`явився, однак від Стінянської сільської ради надійшла заява, в якій просить справу розглянути без присутності їхнього представника, у задоволенні позовних вимог не заперечують.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме право на земельну частку(пай).

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 є сином покійного ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 виданого 5 квітня 1962 року (а.с.7).

Згідно довідки № 30 від 27 листопада 2019 року, виданої Стінянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області про те, що після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай). Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за законом залишився ОСОБА_1 , який на протязі шести місяців спадщину прийняв. Інших спадкоємців у спадкодавця не має (а.с.10).

Як видно з копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0348332 ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Стінянське» розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах (а.с.8).

Відповідно до довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 451/01-16 від 21 листопада 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 відмовлено, у зв`язку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 11).

Як видно з повідомлення державного нотаріального архіву Вінницької області спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по фонду Томашпільської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с. 15).

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в день смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Відповідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч. 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 524, 549 ЦК УРСР України (1963 року), статтями 12, 13, 76, 78, 95, 200, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 2,50 в умовних кадастрових гектарах, шо розташована на території Стінянської сільської ради Томашпільського району, належного на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0348332, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: І. В. Скаковська