УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Згідно заявленої вимоги, позивач просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , передавши дану квартиру позивачеві в особисту приватну власність.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Так, згідно прохальної частини позову, позивач просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , передавши дану квартиру позивачеві в особисту приватну власність.

Однак, з долучених до позовної заяви документів убачається, що 15 березня 2011 року видано свідоцтво про право власності, яким посвідчено, що вищевказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та, згідно довідки БТІсаме за ним зареєстровано право власності на цю квартиру.

Отже, якщо позивач вважає квартиру спільною сумісною власністю подружжя, в нього відсутня потреба звертатися до суду за захистом своїх прав з вимогою про поділ такого майна, оскільки право власності на квартиру зареєстровано за ним.

Крім того, позивач стверджує в позовній заяві, що вищевказана квартира була придбана сторонами, однак матеріали позовної заяви не містять відомостей та доказів про те, що ця квартира була набута у власність відплатно.

Якщо ж позивач має на меті визнання за ним права особистої приватної власності на квартиру, то позовна вимога у викладеній у позові редакції не є тим способом захисту, що сприятиме досягненню цієї мети.

В разі, якщо відповідач вважає квартиру спільною сумісною власністю подружжя та заперечує право власності позивача, вона не позбавлена права звернутися з відповідним позовом до суду.

При цьому слід зауважити, що кожна особа має право в установленому порядку звернутися до суду за захистом своїх прав, а не прав відповідача.

Крім того, при зверненні до суду, позивач обрав юридичною підставою позову положення статей 69, 70 СК України, що регулюють відносини спільної сумісної власності подружжя - право на поділ майна та розмір часток при такому поділі, однак, згідно прохальної частини позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності на квартиру, передавши її в особисту приватну власність, проте перелік майна, що є особистою приватною власністю дружини або чоловіка, чітко визначається положеннями статті 57 СК України.

Отже слід констатувати, що матеріально-правова вимога, викладена в прохальній частині позову є суперечливою як сама по собі, так і суперечить викладеним у позовній заяві підставам, та не слугуватиме захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, з урахуванням зареєстрованого за позивачем права власності на квартиру.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). (ч.2 ст.185 ЦПК України)

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач має подати до суду позовну заяву в новій редакції з урахуванням наведених в даній ухвалі недоліків щодо її змісту, виклавши обґрунтування та зміст позовних вимог у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб, передбачений законом.

Долучити до позовної заяви в новій редакції її копію для врученню відповідачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя- залишити без руху та запропонувати позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я