н/п 2/490/1544/2020 Справа № 490/9437/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
02 вересня 2020 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі - Янкевич В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщення, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . При цьому, позивач посилалася на те, що відповідач з 05.12.1995 року не мешкає за вказаною адресою, комунальні платежі не сплачує, її речі у квартирі відсутні.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Підборська Т.Р. вимоги позову підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Обставини справи, встановлені судом.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.09.2019 року, посвідченим державним нотаріусом Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області за реєстровим номером №1-980, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.09.2019 року, посвідченим державним нотаріусом Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області за реєстровим номером №1-984.
Як вбачається із витягу про державну реєстрацію прав від 26.09.2019 року, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
У спірній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Темп-3" №50 від 02.10.2019 року
Відповідач з 05.12.1995 року в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, її речі у квартирі відсутні, що підтверджується актом про непроживання №54 від 17.10.2019 року, посвідченим головою правління ОСББ "Темп-3".
Реєстрація відповідача порушує права позивача.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства»)
В силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла чи законом.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405 ЦК України, ст.ст. 10,12,13,76-80,82,259,263-265,268,280, 354-355 ЦПК України,-
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1
Повний текст рішення виготовлений 02 вересня 2020 року.
Суддя Н.П. Черенкова