У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2020 Справа №607/5723/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.

учасників справи: представника заявника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_2 ,

державного виконавця Гнатюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заінтересована особа ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на рішення державного виконавця державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заінтересована особа ОСОБА_4 .

В обґрунтування скарги посилається на те, що на судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду від 22.04.2020 року №607/5723/20 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття та з ОСОБА_3 проводиться стягнення з заробітної плати згідно виконавчого провадження №62191188, відкритого Тернопільським міським відділом Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2020 року. 04.06.2020 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з 04.06.2020 року у розмірі 50 % нарахованої заробітної плати після утримання податків і зборів та єдиного внеску на ЗДС страхування одночасно здійснюється відрахування у розмірі ј усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку дані постанови адресовані за місцем роботи боржника, одна направлено у Тернопільський національний економічний університет, а іншу направлено в Національний Банк України. Зазначені постанови вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Так, визначена у постановах сума , яка буде вираховуватись із винагороди в ТНЕУ та НБУ є надто високою і буде перевищувати максимальний розмір призначених аліментів, крім того, боржник займає посаду члена ради у НБУ та отримує не заробітну плату, а винагороду, даний вид доходу не включений до визначеного постановою Кабінету Міністрів України № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» від 26.02.1993, тому вважає, що відсутні підстави для врахування даної винагороди, що одержується ним від держави, при стягненні аліментів. Вважає, таке втручання органів виконавчої служби в його майнові права незаконним.

З врахуванням наведеного, просить суд: визнати неправомірними постанови від 04.06.2020 року ВП № 62191188 державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у Тернопільському національному економічному університеті та у Національному Банку України.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити. Вказав, що заборгованість з аліментів відсутня, переплата за стягнутими аліментами не повернута боржнику згідно його заяви.

Представник державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судовому засіданні пояснила, що твердження представника скаржника про незаконність постанов є безпідставним, оскільки державний виконавець діяла лише у відповідності до закону. Крім того, зауважила, що судовий наказ направлений на виконання за місцем роботи боржника, оскільки боржник не вказав розмір доходу, крім того містить розпорядження щодо стягнення з боржника аліментів не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Звернення стягнення з винагороди боржника у НБУ відповідає вимогам закону, оскільки винагорода - це є інші доходи боржника. Також, вказала, що станом на час розгляду скарги заборгованості за аліментами немає, за липень стягувану перерахована максимальна сума аліментів. Порядок повернення переплачених коштів не врегульовано.

Представник стягувача ОСОБА_5 в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні скарги, вважає постанови державного виконавця такими, що винесені у відповідності до чинного законодавства.

Вирішуючи скаргу, суд виходить з наступного.

В порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст. 447 ЦПК України, передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

28.05.2020 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження при примусовому виконанні судового наказу Тернопільського міськрайонного суду від 22.04.2020 року №607/5723/20, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

04.06.2020 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В.винесено постанови ВП №62191188 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_3 , що отримує дохід у Національному Банку Українита Тернопільському національному економічному університеті та здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 50 % від нарахованої заробітної плати після утримання податків і зборів та єдиного внеску на ЗДС страхування одночасно здійснюючи відрахування у розмірі 1/4 однієї чверті усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Вказані постанови були направлені сторонам виконавчого провадження та для виконання згідно супровідних листів від 04.06.2020 року №51710.

Довідкою про доходи від 19.05.2020 року № 2314 підтверджено, що боржник ОСОБА_3 у Тернопільському національному економічному університеті отримав дохід за січень - квітень 2020 року в сумі 74742,06 коп.

Довідкою Національного Банку України від 24.06.2020 року підтверджено, що ОСОБА_3 дійсно працює в НБУ та його дохід за квітень-травень 2020 року становить 278190 грн.

Національним Банком України на запит державного виконавця направлено довідку від 06.07.2020 року, згідно якої розмір нарахованої винагороди ОСОБА_3 за квітень 139095, 00 грн., травень - 139095, 00 грн. червень - 2020 року - 139095, 00 грн., розмір утриманих аліментів 55985,73 грн.

Згідно розрахунку заборгованості від 20.08.2020 року, наданого державним виконавцем ОСОБА_3 , числиться переплата по аліментах в сумі 14605,76 грн.

10 липня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до державного виконавця із заявою про повернення розміру надмірно стягнутих аліментів.

Відповідно до ч.5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно П.п. 2 розділу XVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 року № 512/5, затвердженої наказом Мінюсту України, зазначено, що у разі якщо боржник отримує заробіток (доходи) у різних місцях, відрахування аліментів із кожного виду виплат здійснюється за окремими постановами про звернення стягнення на доходи боржника згідно з розміром утримання, визначеним виконавчим документом.

Якщо з боржника стягуються аліменти на утримання трьох і більше дітей, а також якщо наявна заборгованість зі сплати аліментів за минулий час, виконавець у постанові зазначає про стягнення 50% із заробітку боржника для забезпечення поточних платежів. Заборгованість за минулий час у таких випадках може бути погашена шляхом звернення стягнення на майно боржника.

Пунктом 3 розділу Х «Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 року № 512/5, затвердженої наказом Мінюсту України, визначено вимоги до постанови виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію і інші доходи боржника.

Згідно 4, 8 розділу Х даної «Інструкції..» контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою, в тому числі за заявою стягувача шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами та фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, про що складається відповідний акт.

За кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою.

У визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» від 26.02.1993, визначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 19) інших видів заробітку. Даним переліком визначено види доходів, на які не здійснюється утримання аліментів.

Довідками НБУ, ТНЕУ підтверджено, що ОСОБА_3 дійсно працює в Національному Банку України, де отримує доходи.

Тому суд вважає безпідставним доводи скаржника щодо не включення винагороди, яку боржник отримує у Національному Банку України до доходу, з якого утримуються аліменти.

Як вбачається із пояснень державного виконавця Гнатюк Н.В., станом на день подання скарги від підприємств, до яких було направлено постанови виконавця від 04.06.2020 року ВП № 62191188, не було отримано щомісячний звіт для здійснення контролю державним виконавцем за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника, тому державному виконавцю не було відомо щодо конкретної суми доходів, які стягнуті згідно виконавчого листа. Також, пояснила, що на час відкриття виконавчого провадження існувала заборгованість зі сплати аліментів за минулі місяці, переплата в сумі 14605,75 грн. утворилась лише станом на серпень 2020 року.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що постанови державного виконавця від 04.06.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 62191188 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію і інші доходи боржника ОСОБА_3 у Тернопільському національному економічному університеті та у Національному Банку України винесені відповідно до вимог ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 року № 512/5, затвердженої наказом Мінюсту України, томуза вказаних обставин судом не здобуто доказів порушення рішеннями державного виконавця прав чи свобод ОСОБА_3 при виконанні судового наказу Тернопільського міськрайонного суду від 22.04.2020 року №607/5723/20.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для скасування оскаржуваних постанов державного виконавця від 04.06.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 62191188, тому вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заінтересована особа ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано суддею 31 серпня 2020 року .

Головуючий суддяК. М. Грицай