Ухвала

04 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 753/19986/18

провадження № 61-11370ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири, задоволено.

Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

Перед експертом поставлено питання:

«Яка технічна причина залиття квартири АДРЕСА_1 , яке мало місце 02 вересня 2018 року, що належить ОСОБА_1 , та чи пов`язується таке залиття з джерелом її виникнення з вини мешканця/мешканців квартири АДРЕСА_2 ?»

«Яка вартість пошкодженого внаслідок залиття майна квартири АДРЕСА_1 , яке мало місце 02 вересня 2018 року?»

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6), попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Надано в розпорядження експерта матеріали даної цивільної справи.

Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

До проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року залишено без змін.

У липні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року.

Вивчивши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року (щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі), яка віднесена до категорії ухвал, вказаних у пунктах 12, 14 частини першої статті 353 ЦПК України, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку ухвал, які є предметом оскарження у касаційному порядку.

Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку й постанова Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, яка не підлягає касаційному оскарженню (в силу вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев