Дата документу 17.01.2020
Справа № 334/6553/19
Провадження № 2/334/1218/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. В позові зазначила, що в період часу з 2000р. по 2011р. вони з відповідачем перебували в шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою, та рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина.

ІНФОРМАЦІЯ_2 . син сторін досяг повноліття та з 02.09.2019р. навчається на Електротехнічному факультеті Національного університету «Запорізька політехніка», форма навчання - денна, строк навчання - до 31.05.2022р.

Позивачка з сином проживають разом, син перебуває на її повному утриманні. Позивачка є інвалідом 3-ї групи з дитинства, обмежено працездатна, їй протипоказані фізичні навантаження, тому вона не можу повною мірою забезпечити належне матеріальне утримання сина відповідно до його віку та потреб.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не здійснює, хоча таку допомогу надавати може, є працездатною людиною, має регулярний дохід, працює в ПАТ «Дніпроспецсталь».

Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідачана її користь аліменти на навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з дня подачі позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Позивачка в судовому засіданніпозовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на його задоволенні у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, надав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до виписки з амбулаторної карти відповідач з 2014 рокуперіодично звертається за медичною допомогою зі скаргами на біль та обмеження рухів у правому плечовому суглобі. 29.11.2016 року лікувався у травматологічному відділенні 5 міської лікарні м. Запоріжжя з діагнозом: псевдоартроз човникоподібної кістки лівої кисті, переніс операцію з видалення човникової кістки, перебуває на обліку у ортопеда-травматолога, потребує періодичного медикаментозного лікування, ЛФК, масажу, фізіолікування, санаторно-курортного лікування 2 рази на рік, обмеження фізичних навантажень.

Працює в ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А. М. Кузьміна, отримує середню заробітну плату 17 918,13 грн. на місяць. При цьому він зазначає, що матеріальне становище його родини є вкрай важким, оскільки він має на утриманні дитину інваліда - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебуває на обліку у кардіолога з діагнозом: вроджена вада серця. Дефект міжшлуночкової перетинки, стеноз легеневої артерії. Серцева недостатність І ст. та з 29.11.2012 отримує соціальну допомогу як дитина з інвалідністю.В березні 2013 року в НМЦ дитячої кардіології та кардіохірургії дитині проведено оперативне втручання: балонна ангіопластика клапану легеневої артерії. Дитина постійно отримує амбулаторне лікування, згідно рекомендацій лікаря-кардіолога. Двічі на рік отримує стаціонарне лікування в РКВ КНП «МДЛ № 5». Дитина потребує постійного лікування щонайменше двічі на рік, що є непосильним фінансовим тягарем для родини. Крім того, дитина навчається в 1-А класі шкільного підрозділу Запорізького навчально-виховного комплексу «Гармонія-плюс» ЗМР з 01.09.2019 року, є платним та складає 1100 грн. щомісячно.

До того ж, відповідач має борги з оплати житлово-комунальних послуг та борги по кредитах, по яких з його зарплати стягуються кошти, на підставі Постанов про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника від 26.03.2019 року та від 06.10.2018 року.

Натомість, їх сумісний з позивачкою син дитина навчається на бюджеті, відповідно отримує стипендію та не платить за навчання. Прожитковий мінімум для працездатних осіб становить на момент розгляду справи 2007,00 гривень, тому виходячи з засад рівності батько та мати повинні утримувати дитину в рівних частках. Тобто відповідач має сплачувати на дитину мінімум 1003,50 грн. У зв`язку з чим відповідач вважає, що з нього необхідно стягувати не більше 1/9 частки від його доходів, оскільки це буде складати 1990,90 грн., що більше від мінімального розміру аліментів.

Позивачка надала суду письмові пояснення на відзив ОСОБА_2 , в яких зазначила, що травма руки відповідача не впливає на розмір аліментів, оскільки він є працездатною людиною, не є інвалідом, жодних доказів обмеження працездатності ним не надано. Він працює в ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» на посаді бригадира відділення калібрування, волочіння та шліфування металу, і будь-які протипоказання для виконання відповідачем такої роботи відсутні. Середня зарплата відповідача за 6 місяців складає 22258,55 грн., його матеріальний стан дозволяє надавати допомогу на утримання сина.

Доводи відповідача про те, що їх син ОСОБА_5 отримує стипендію, не відповідають дійсності, оскільки згідно довідки НУ «Запорізька політехніка» від 29.10.2019р. ОСОБА_3 стипендію не отримує.

Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває дитина-інвалід ОСОБА_4 , не впливають на визначення розміру аліментів, оскільки донька отримує соціальну допомогу як дитина з інвалідністю. Призначенням такої допомоги є саме забезпечення необхідного лікування дитини. Крім того, ОСОБА_6 виховується двома батьками, тому її мати - ОСОБА_7 має такі ж обов`язки з утримання дитини, як і батько, тому надані відповідачем докази витрат на утримання доньки або взагалі не стосуються саме дитини, або підтверджують витрати, що не можуть обтяжувати родину. Посилання відповідача на наявність боргів зі сплати житлово-комунальних послугє недоречним, оскільки заборгованість утворилася за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_8 , та її недбале ставлення до сплати послуг ЖКГ не є обставиною, яка характеризує матеріальний стан відповідача. Також, відповідно наданої відповідачем табуляграми про нарахування заробітної плати (таб. № 1121) з вересня 2019р. утримання за постановами ВДВС з нього вже не здійснювалися, тобто були повністю виконані.

Сама позивачка є інвалідом 3-ї групи з дитинства, обмежено працездатна, їй протипоказані фізичні навантаження, в 2013р. перенесла операцію на серці, узв`язку з чим щорічно відвідує ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М.Амосова НАМИ України», перебуває під наглядом лікаря в КНП «Міська лікарня №9», потребує постійного прийому гормональних препаратів. Згідно з довідкою ТВО Дніпровського району Департаменту освіти і науки ЗМР від 30.10.2019р. отримує середню заробітну плату 6088 грн., при цьому син перебуває на її повному утриманні, та за станом здоров`я вона не може повною мірою забезпечити його належне матеріальне утримання відповідно до віку та потреб. Тому наполягає на своїх позовних вимогах у повному обсязі.

Третя особа по справі ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих причин.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, щов період часу з 2000р. по 2011р. позивачка ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з відповідачем, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 15.05.2001 р.(а.с.4)

ОСОБА_3 навчається в Електротехнічному факультеті Національного університету «Запорізька політехніка», форма навчання - денна, строк навчання - до 12.06.2023р, стипендію не отримує з 01.09.2019 р. до 31.01.2020 р., що підтверджується Довідкою №7843 від 09.10.2019 р. та Довідкою № 391 від 29.10.2019р. (а.с.58, 66).

Син сторін зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_2 (а.с.8,11), яка є інвалідом 3-ї групи з дитинства, обмежено працездатна, їй протипоказані фізичні навантаження, в 2013р. перенесла операцію на серці, у зв`язку з чим щорічно відвідує ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім.М.М.Амосова НАМИ України», перебуває під наглядом лікаря в КНП «Міська лікарня №9», потребує постійного прийому гормональних препаратів.(а.с.5, 56).

Згідно з довідкою ТВО Дніпровського району Департаменту освіти і науки ЗМР від 30.10.2019р. позивачка працює, отримує середню заробітну плату 6088 грн. (а.с.57).

Відповідач ОСОБА_2 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 , є батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 06.11.2012р. (а.с.41).

Дочка відповідача ОСОБА_6 , є інвалідом з дитинства, яка перебуває на обліку у кардіолога з діагнозом: вроджена вада серця. Отримує соціальну допомогу як дитина з інвалідністю. В березні 2013 року дитині було проведено оперативне втручання, вона постійно отримує амбулаторне лікування, згідно рекомендацій лікаря-кардіолога, двічі на рік проходить стаціонарне лікування в РКВ КНП «МДЛ № 5» (а.с.30-32,34-37).

Дитина навчається в 1-А класі шкільного підрозділу Запорізького навчально-виховного комплексу «Гармонія-плюс» ЗМР з 01.09.2019 року, є платним та складає 1100 грн. щомісячно (а.с.33,38-39).

Відповідач також, починаючи з 29.11.2016 року лікувався у травматологічному відділенні 5 міської лікарні м. Запоріжжя з діагнозом: псевдоартроз човникоподібної кістки лівої кисті, переніс операцію з видалення човникової кістки, перебуває на обліку у ортопеда-травматолога, потребує періодичного медикаментозного лікування, ЛФК, масажу, фізіолікування, санаторно-курортного лікування 2 рази на рік (а.с.29,59).

Відповідач працює в ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» на посаді бригадира відділення калібрування, волочіння та шліфування металу, отримує стабільну заробітну плату, яка становить133551,29 грн. за період з квітня 2019р. по жовтень 2019р., що підтверджується Довідкою № 013 від 08.10.2019р. (а.с.27).

При цьому суд критично ставиться до посилань відповідача на наявність у нього заборгованості за житлово-комунальні послугита обов`язкових відрахувань із заробітної плати за борги на підставі Постанов державного виконавця, оскільки особові рахунки на житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 за реєстровані на ім`я ОСОБА_8 (а.с.40), а відрахування з відповідача за боргами перед ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (а.с.42-44) не повинні обмежувати право його сина на належне утримання з боку батьків.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього синау розмірі 1/9 частини свого заробітку, що буде становити біля 2000 грн., та надав письмові докази на підтвердження свого матеріального становища та стану здоров`я, якими обґрунтовував неможливість сплачувати на навчання сина матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини свого заробітку, як того хоче позивачка.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 на навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходу, починаючи з дня подачі позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Оскільки позивач згідно діючого законодавства звільнений від сплати судового збору, сума судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. повинна бути стягнена з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.09.2019 року і до закінчення навчання, а саме до 12.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено - 27 січня 2020 р.

Суддя: Баруліна Т. Є.