Справа № 204/6951/19
Провадження № 2/204/254/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Голушко В.В.,

за участю представника позивача адвоката Самборської О.В.,

за участю представника відповідача адвоката Московчук А.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Красногвардійського арйонного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2018 року на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сум в розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги позивачкою обґрунтовано тим, що 20 листопада 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 вересня 2018 року і до досягнення повноліття.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки значно зріс. Крім того, на утриманні позивача знаходиться син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, позивач має на утриманні двох дітей.

Враховуючи середньостатистичну заробітну плату, те що батько дитини є здоровим, має декілька напрямків бізнесу, не має інших дітей, позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просила суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (арк.с.5,10).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Дніпропетровськ, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 - аліменти на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2018 року і до її повноліття, в особі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць (арк.с.3).

27 вересня 2019 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист № 204/7030/18, про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини (арк.с.4).

Відповідно до довідки про здійснення діяльності фізичною особою підприємцем, діяльність фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , припинена, дата запису 05.06.2018 рік (арк.с.26).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 належить на праві приватної власності, частка власності 1/1, житловий будинок по АДРЕСА_3 , час державної реєстрації 21.07.2016 року; земельна ділянка за адресою: по АДРЕСА_3 , час державної реєстрації 21.07.2016 року (арк.с.38-39).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 належить автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», державний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 21.06.2013 року (арк.с.41).

Відповідно до довідки Дніпровського міського центру зайнятості № 248 від 07.04.2020 року ОСОБА_2 зареєстрований, як безробітний у Дніпровському міському центрі зайнятості з 24 жовтня 2019 року.

Допомога по безробіттю призначена з 31.10.2019 року.

З жовтня 2019 року по березень 2020 року сума нарахувань становить 2520 грн. 97 грн. (арк.с.84).

Відповідно до інформації ТОВ «Емвей Україна» від 27 травня 2020 року № CAS 6091094-PЗK7S7 ОСОБА_2 не є стороною Договору про надання послуг № 1222323 та не отримує доходи від ТОВ «Емвей Україна» після 16.05.2018 року (арк.с.87).

Відповідно до відповіді ТОВ «Емвей Україна» від 24.06.2020 року ТОВ «Емвей Україна» мало договірні відносини з Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору № 1222323. співпрацю з ОСОБА_2 було припинено 16 травня 2018 року, на підставі договору про переведення зобов`язань за основним договором № 1222323, укладеного між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ТОВ «Емвей Україна». За періоз з 01 січня 2018 року до 15 травня 2018 року на підставі договору № 1222323 ТОВ «Емвей Україна» було здійснено ОСОБА_2 виплати у загальній сумі 109057 грн. 71 коп.

На умовах договору про переведення зобов`язань первісний заявник ОСОБА_2 передав новому заявнику ОСОБА_5 права, що випливають з договору № 1222323 (арк.с.123-124, 130-133, 134).

Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області станом на 17.08.2020 року, ОСОБА_2 у 2019 року мав дохід у сумі 135 грн. 44 коп, та 143 грн. 08 коп. (арк.с.171).

Відповідно до поданих копій квитанцій ОСОБА_2 сплачує аліменти на дитину щомісяця на дитину ОСОБА_3 у сумі 1500 грн. (арк.с.104-118).

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України передбачено підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Відповідно до змісту ст. 192 СК України можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів моживе за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, що регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема, ст. 182, 183, 184 Сімейного кодексу України. Даний висновок міститься у правовій позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює.

Відповідач ОСОБА_2 є безробітною особою, майновий стан якого після винесення рішення Красногвврдійським районним судом м. Дніпропетровськавід 20 листопада 2018 року про стягнення аліментів, не змінився.

Отже, доказів зміни матеріального становища позивача чи відповідача порівняно із датою ухвалення рішення суду про стягнення аліментів матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи те, позивачка не довела наявність підстав, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України щодо погіршення її майнового стану чи покращення майнового стану відповідача, та відсутність інших обставин, що можуть мати наслідком зміну розміру аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів є необґрунтованими, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180,181, 182, 183, 184, 192 СК України, ЗУ «Про охорону дитинсьва», ст.ст.2,4,5,10,11,12,19,76-81,141,223,258,259,263-268,274-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук