Справа № 725/197/20
УХВАЛА

17.01.2020 Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

14.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову. У поданій заяві ОСОБА_1 просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,90 кв.м., а також на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,00 кв.м., заборонити реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтва про право власності на квартири.

Також позивач просила заборонити ОСОБА_3 чи будь-якій іншій особі відчужувати майнові права на зазначені вище квартири.

Із пред`явленої до суду позовної заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до з суду з позовними вимогами про поділ майна подружжя, зокрема поділу між подружжям майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,90 кв.м., а також на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,00 кв.м.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із наступного:

Так, за змістом ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього; заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

Згідно розяснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, суд враховує обмеження, визначені ч.10 ст.150 ЦПК України, відповідно до яких не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як було встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 58,90 кв.м., а також квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 52,00 кв.м. на даний час недобудовані та в експлуатацію не здавались.

Таким чином, право власності на зазначені об`єкти нерухомості не виникло, а тому вимога заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартири необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає вид забезпечення позову шляхом забороною вчиняти певні дії щодо майнових прав, відповідним заявленим позивачем вимогам, а тому приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149- 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 та будь-якій іншій особі відчужувати майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,90 кв.м., а також квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,00 кв.м.

Заборонити реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,90 кв.м., а свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,00 кв.м.

Копію ухвали направити до Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, Центру надання адміністративних послуг в м. Чернівцях, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» - для виконання, а учасникам справи - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А.