справа № 489/2843/20
провадження№2/489/1914/20
УХВАЛА

14 вересня 2020 р. м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Губницького Д. Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2020 року представник позивача звернувся до суду за допомогою «Електронного суду» до відповідача з позовною заявою про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння та стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 110СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного із подружжя відповідно до ст.110 СК України.

Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, що чітко випливає з ч.1ст.110 СК України та із самої суті спору, не виключає участі представника сторін, насамперед позивача у розгляді справи про розірвання шлюбу.

Представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу, але представник може представляти позивача чи відповідача.

За відсутності позивача не можна ні з`ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їх примирення.

Пленум Верховного Суду України в Постанові від 21.12.2007 року №11роз`яснює, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму СК України, заяву від імені позивача про розірвання шлюбу подано особою, яка за законом на це права не має.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_3 судовий збір у сумі 840,80 грн., сплачений 18.06.2020 року за квитанцією №32056.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому ст. ст. 352-354 ЦПК України.

СУДДЯ Д. Г. Губницький