Номер провадження 22-ц/804/326/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року Донецький апеляційний суду складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Агєєва О.В., Никифоряка Л.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 234/18714/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначення порядку спілкування з дитиною, з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 листопада 2019 року (суддя першої інстанції Бакуменко А.В.),-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначення порядку спілкування з дитиною.

Позов обґрунтований тим, що 27 квітня 2013 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Краматорського міського суду від 10 листопада 2015 року, шлюб між ним та відповідачкою було розірвано.

Його донька ОСОБА_4 після розлучення мешкає разом з відповідачкою у справі. Рішенням суду від 18 березня 2016 року його зобов`язано до сплати аліментів на утримання дитини, котрі він сплачує вчасно та в повному обсязі. Крім аліментів, він в добровільному порядку приймає участь в купівлі одягу, іграшок, меблів для дитини.

До травня 2018 року жодних конфліктів, щодо його участі у вихованні дитини не виникало, він спілкувався з дитиною, відвідував кафе, розважальні центри.

На теперішній час відповідачка не надає йому часу для спілкування з дитиною, обмежуючи в правах як батька дитини.

Просив суд усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною, встановити дні та час спілкування з дитиною, без присутності матері, а саме :

- у першу та третю суботи з 10.00 год. до 10.00 год. наступного дня, а також другої та четвертої неділі з 10.00 год. до 18.00 год. щомісячно;

- у будні дні - щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год.;

- у дні народження членів його родини та його день народження, щороку: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 - з 10.00 год. до 10.00 год. наступного дня;

- у новорічні свята: з 10.00 год. 02 січня до 10.00 год. наступного дня, 06 січня з 10.00 год. до 10.00 год. наступного дня;

- у день народження доньки ІНФОРМАЦІЯ_2 - право зустрічі для її привітання;

- спільний відпочинок двічі на рік з донькою тривалістю до 14 календарних днів з правом виїзду за кордон;

- необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, електронного та інших засобів зв`язку.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначення порядку спілкування з дитиною, задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в спілкуванні з його донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку:

- у першу та третю суботи з 10-00 до 20-00 години, у другу та четверту неділі з 10-00 до 18-00 години щомісячно; у будні дні щовівторка та щочетверга з 17-00 до 19-00 години; у свята «Новий рік», «Різдво Христово», день народження доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження батька дитини ОСОБА_1 ), за домовленості сторін, протягом чотирьох годин у присутності матері ОСОБА_2 , в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках тощо), у присутності матері ОСОБА_2 .

2) після досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку:

- у першу та третю суботи з 10-00 до 20-00 години, у другу та четверту неділі з 10-00 до 18-00 години щомісячно; у будні дні щовівторка та щочетверга з 17-00 до 19-00 години; у свята «Новий рік», а саме 2 січня кожного року в період часу з 11-00 годин до 11-00 годин наступного дня, «Різдво Христове», день народження доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження батька дитини ОСОБА_1 ), за домовленості сторін, протягом чотирьох годин без присутності матері ОСОБА_2 , в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках тощо), з урахуванням режиму дня дитини, стану здоров`я, бажання дитини, попередньо погоджуючи з ОСОБА_2 , конкретний день, час та місце вищевказаних зустрічей, а також обов`язок привести дитину на зустріч та повернути за місцем проживання.

Спільний відпочинок ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на рік тривалістю до 14 календарних днів, для оздоровлення дитини.

Необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку.

Роз`яснено сторонам, що реалізація визначених судом способів участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 , повинна відбуватися з дотриманням одночасно певних умов за бажанням ОСОБА_1 та вчиненням ним реальних заходів, спрямованих на реалізацію його прав на підставі судового рішення; з урахуванням бажання дитини; в загальнодоступних громадських місцях, зокрема місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках, тощо, перелік яких з об`єктивних причин не може бути чітко зазначений судом; у визначені судовим рішенням дні та часи, які можуть бути розширеними за згодою сторін.

В іншій частині вимог відмовлено.

Із вказаним рішеннями суду не погодилась відповідач ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині визначення способу та порядку спілкування ОСОБА_1 з донькою - ОСОБА_3 , та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визначити спосіб та порядок спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , що запропонований відповідачем.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що непорозуміння між сторонами з приводу участі батька, який мешкає окремо, у вихованні ОСОБА_5 , приводить до порушення його прав, а також ущемляє права та інтереси дитини, яка бажає бачитися з батьком, але матір дуже категорична в своїх судженнях щодо позивача, що у підсумку може зовсім позбавити його участі у житті доньки.

При цьому суд не взяв до уваги той факт, що відповідач ніяким чином не перешкоджала і не перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною. У своєму відзиві на позов та під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було запропоновано позивачу графік та спосіб спілкування з дитиною. Однак позивач відмовився від цієї пропозиції і наполягав, щоб його спілкування з дитиною проходило без участі відповідача. Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, суд першої інстанції майже без змін у своєму рішенні прописав запропонований у висновку Органу опіки і піклування Краматорської міської ради спосіб участі батька у вихованні дитини. При цьому суд не врахував, що відсутність чи присутність при зустрічі з дитиною того з батьків, хто проживає з нею, обумовлена віком дитини, а тому, приймаючи до уваги п`ятирічний вік дитини та той факт, що вона дівчинка і тривалий час не спілкувалася з батьком, скаржник наполягає, що зазначене є підставою для визначення способу її спілкування з батьком у присутності матері, розлучення з якою може завдати шкоди інтересам дитини.

Крім того, визначаючи порядок участі позивача у виховані дитини, суд першої інстанції проігнорував той факт, що вона є військовослужбовцем і її графік служби не співпадає з часом спілкування, який визначений судом, тому таке рішення суду вона не має можливості виконати. Також, виходячи з оскаржуваного рішення, вона не має жодних спарених вихідних, коли б вона мала можливість виїхати з дитиною відпочити більше ніж на один день.

Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені обставини справи і дійшов передчасного висновку про визначення способу участі позивача у вихованні дитини.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу позивачем ОСОБА_1 та третьою особою Органом опіки та піклування Краматорської міської ради до апеляційного суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 її представник адвокат Лозовий І.О. та представник третьої особи Органу опіки та піклування Краматорської міської ради не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника відповідача адвоката Лозового І.О. надійшла заява про слухання справи у їх відсутність (а.с. 218).

Судову повістку - повідомлення про розгляд справи 02 вересня 2020 року третьою особою Органом опіки та піклування Краматорської міської ради отримано 21 липня 2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про отримання поштового відправлення (а.с. 215).

Про причини неявки учасники справи у судове засідання 02 вересня 2020 року не повідомили і відповідно до частини 3 ст. 131 ЦПК України вважається, що вони не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що непорозуміння між сторонами з приводу участі батька, що мешкає окремо, у вихованні дитини, приводить до порушення його прав, а також утискає права та інтереси дитини, яка бажає бачитися з батьком, але мати дуже категорична в своїх судженнях щодо позивача, що у підсумку може зовсім позбавити його участі у житті дитини. Суд дійшов висновку, що позивачеві створюються без поважних причин перешкоди у його спілкуванні із малолітньою донькою через конфліктні стосунки між сторонами, з обмеженням зустрічей і контактів батьків із дитиною. Визначаючи способи участі у вихованні дитини, суд врахував обставини справи, вік дитини, поведінку батьків, відсутність даних, які б негативно характеризували батька або свідчили про те, що його спілкування з донькою ОСОБА_6 буде перешкоджати її нормальному розвитку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з таким висновком суду.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 10).

Згідно до рішення Краматорського міського суду від 10 листопада 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно рішення від 18 березня 2016 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 23 лютого 2016 року (а.с. 12-14).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 , останній мешкає в будинку АДРЕСА_1 разом з батьками та братом. Будинок, загальною площею 120 кв.м., два поверхи, мається кімната з іграшками, та книжками відповідно до віку дитини (а.с. 101).

Згідно висновку Органу опіки та піклування Краматорської міської ради від 22 травня 2019 року, враховуючи інтереси малолітньої ОСОБА_3 , її вік, психологічні особливості, повсякденний життєвий уклад, відсутність інформації, яка б негативно характеризувала ОСОБА_1 , або яка б свідчила про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати нормальному розвитку дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити слідуючи способи участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- до відновлення взаємовідносин між батьком та донькою: щотижнево за місцем проживання дитини, у першу та третю суботи з 10.00 до 16.00; у другу та четверту неділі з 10.00 до 16.00; щовівторка та четверга з 17.00 до 19.00 шляхом відвідування з донькою місць дитячих розваг та відпочинку, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини у присутності матері.

- ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження батька ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (день народження дитини ОСОБА_5 ) - право зустрічі з дитиною;

- 14 днів для оздоровлення доньки в літній період в той час, коли дитина не оздоровлюється з матір`ю;

- попередньо погоджувати з матір`ю ОСОБА_2 , час спілкування з донькою, з урахуванням режиму дитини, стану її здоров`я та особистої думки.

Після відновлення взаємовідносин між донькою та батьком: щотижнево за місцем проживання дитини, у першу та третю суботи з 10.00 до 10.00 наступного дня; у другу та четверту неділі з 10.00 до 18.00 року; щовівторка та четверга з 17.00 до 19.00 шляхом відвідування з донькою місць дитячих розваг та відпочинку, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини у присутності матері (а.с. 102-104).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У відповідності до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування аналізує відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на інші документи, які стосуються справи, й подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Відповідно до ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Встановлюючи порядок побачень батька з дитиною, суд першої інстанції, правильно застосував до спірних правовідносин положення статей 141, 157, 158, 159 СК України, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», та враховуючи вік дитини, її інтереси, та при цьому, частково погодившись із запропонованими у висновку Органу опіки і піклування днями та часом систематичних побачень батька з дитиною, дійшов правильного висновку про визначення порядку побачень батька з дитиною шляхом спілкування до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку:

- у першу та третю суботи з 10-00 до 20-00 години, у другу та четверту неділі з 10-00 до 18-00 години щомісячно; у будні дні щовівторка та щочетверга з 17-00 до 19-00 години; у свята «Новий рік», «Різдво Христове», день народження доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження батька дитини ОСОБА_1 ), за домовленості сторін, протягом чотирьох годин у присутності матері ОСОБА_2 , в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках тощо), у присутності матері ОСОБА_2 ;

після досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку:

- у першу та третю суботи з 10-00 до 20-00 години, у другу та четверту неділі з 10-00 до 18-00 години щомісячно; у будні дні щовівторка та щочетверга з 17-00 до 19-00 години; у свята «Новий рік», а саме 2 січня кожного року в період часу з 11-00 годин до 11-00 годин наступного дня, «Різдво Христове», день народження доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження батька дитини ОСОБА_1 ), за домовленості сторін, протягом чотирьох годин без присутності матері ОСОБА_2 , в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках тощо), з урахуванням режиму дня дитини, стану здоров`я, бажання дитини, попередньо погоджуючи з ОСОБА_2 , конкретний день, час та місце вищевказаних зустрічей, а також обов`язок привести дитину на зустріч та повернути за місцем проживання;

спільний відпочинок ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на рік тривалістю до 14 календарних днів, для оздоровлення дитини;

необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку.

При цьому під час періодичного спілкування з позивачем, дитина матиме можливість спілкуватися з батьком, що буде сприяти нормальному психоемоційному розвитку дитини та звиканню до батька.

Крім того, судом вірно роз`яснено сторонам, що у подальшому визначені судом способи участі у вихованні дитини можуть бути переглянуті після дорослішання дитини, за згодою сторін чи за зміною обставин, що мають суттєве значення.

Доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції, оскільки вони зводяться до незгоди з висновками суду.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення. Під час апеляційного перегляду справи неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування рішення, у справі не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00, § 23).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2020 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.В. Агєєв

Л.П. Никифоряк