ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/3227/20
Провадження № 22-ц/4820/1326/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Садік Н.Д.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/3227/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2020 року (суддя Бондарчук В.В., повне судове рішення складено 01 червня 2020 року) в справі за позовом ОСОБА_2 до Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

04 лютого 2020 року ОСОБА_2 , звертаючись у суд з вказаним позовом, зазначила, що вона як спадкоємець за законом першої черги у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати за життя прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформила своїх спадкових прав. ОСОБА_4 з 1932 року по 1959 рік працювала у колгоспі «Поділля» на різних роботах, була членом колгоспу та як пенсіонерка мала право на земельну частку (пай) із земель КСП «Поділля» Копистинської сільської ради. Відповідно до відповіді Відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області списки членів КСП «Поділля» Копистинської сільської ради відсутні, а в Книзі реєстрації сертифікатів запис про видачу ОСОБА_4 сертифіката про право на земельну частку (пай) відсутній.

Тому, позивачка просила визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) у розмірі 2,97 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Поділля».

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2020 року в позові відмовлено.

ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Суд не взяв до уваги надані нею докази - відомості з трудової книжки та витяг з пенсійної справи, з яких вбачається, що ОСОБА_4 є членом КСП «Поділля».

У засіданні апеляційного суду представник позивачки апеляційну скаргу підтримала. Представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що баба позивачки ОСОБА_4 з січня 1932 року була членом колгоспу «Поділля» Копистинської сільської ради, що підтверджується довідкою колгоспу «Поділля» (а.с.6), витягом з трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно до виписки з протоколу засідання комісії по призначенню пенсій та допомоги колгоспникам Хмельницької районної ради соціального забезпечення колгоспників Хмельницької області №398 від 06 квітня 1967 року з 03 квітня 1967 року ОСОБА_4 була призначена пенсія довічно (а.с.4 на звороті).

18 грудня 1995 року Копистинською сільською радою Колективному сільськогосподарському підприємству «Поділля» с. Копистин був виданий державний акт серії ХМ 000030 на право колективної власності на землю (а.с.15-16).

ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 23 вересня 1930 року, а ОСОБА_2 - дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , виданого 01 липня 1953 року (а.с.9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 21 березня 1998 року (а.с.11).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 30 квітня 2003 року підтверджується факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

01 травня 2004 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Дідик Г.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 (а.с.20).

Відповідно до листа Відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №29-22-0.33-213/116-20 від 29 січня 2020 року в Книзі реєстрації сертифікатів членів КСП «Поділля» по Копистинській сільській раді відсутній запис про видачу ОСОБА_4 сертифіката на право на земельну частку (пай) та повідомлено про відсутність списків членів КСП «Поділля» (а.с.14).

При відмові в позові суд виходив з того, що позивачкою не надано доказів того, що її баба ОСОБА_4 була членом КСП «Поділля» та мала право на земельну частку (пай).

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, на які посилався суд при ухваленні судового рішення.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч. 1 і ч. 2 ст. 524 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні докази того, що баба позивачки ОСОБА_4 була членом КСП «Поділля» і мала право на земельну частку (пай).

Помилковим є посилання в рішенні суду на ЦК України 2003 року та Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року, які набрали чинності після виникнення спірних правовідносин, проте це не призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів не ґрунтується на законі.

За змістом ч. 1 - ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані позивачкою докази про роботу ОСОБА_4 в колгоспі «Поділля» та призначення пенсії достовірно не свідчать про те, що остання була членом КСП «Поділля» і мала право на земельну частку (пай).

Інші доводи апеляційної скарги правильний висновок суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач О.І. Талалай

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта