Справа № 589/3949/19
Провадження № 2/589/348/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвші С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору Воронізька селищна рада про відшкодування шкоди завданої внаслідок затоплення квартири,-

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів у солідарному порядку майнової шкоди в сумі13356 грн, завданої пошкодженням майна внаслідок затоплення каналізаційними витоками.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є мешканцем квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить їй на підставі Договору про закінчення будівництва квартири від 12 квітня 1998 року.

Квартира АДРЕСА_2 , яка належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розташована на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 .

15 вересня 2016 року відбулося затоплення квартири позивача каналізаційними витоками, з каналізаційного стоку квартири відповідачів.

Факт затоплення її квартири встановлений комісією Воронізької селищної ради та викладений в Актах від 15 та 16 вересня 2016 року.

Внаслідок затоплення квартири матеріальний збиток пошкодженого майна ОСОБА_1 становить 13356 грн 00 коп., що підтверджується копією Зведеного кошторисного розрахунку.

Оскільки відповідачі не належним чином користувалися своєю власністю, що потягло спричинення їй майнової шкоди, то саме вони повинні відшкодувати таку шкоду.

Позивач ОСОБА_1 для досудового врегулювання спору 27 вересня 2016 року звернулася до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири. Відповідачі відмовили у задоволенні даної вимоги, у зв`язку з чим, вона була змушена звернутися до суду.

10 жовтня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалу про відкриття провадження від 10 жовтня 2019 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачам рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с. 31,33)

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 04 грудня 2019 року кожний окремо надав суду відзив на позовну заяву. Відзиви відповідачів є ідентичними. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 просили відмовити. В обґрунтування зазначили, що в розуміння ст. 331 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦК України) ОСОБА_1 не є власником, (наймачем) вказаної неї квартири, а може бути лише власником матеріалів які були використані в процесі цього будівництва. Вважають, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіюваної шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настала. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушень (протиправної поведінки), ступінь її вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Наданими позивачем ОСОБА_1 доказами вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо пробиття каналізаційної труби під підлогою в квартирі АДРЕСА_1 та витікання внаслідок цього стоків під підлогу не встановлена, відсутній причинний зв`язок між шкодою та встановленням вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 03 січня 2020 року надала суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просить задовольнити її позовні вимоги. В обґрунтування відповіді на відзив зазначила, що водопровідні та каналізаційні мережі, через які до квартири відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постачається холодна вода та відводяться стоки, під час добудови своєї квартири вони були влаштовані під підлогою її квартири. Інженерні комунікації водопроводу та водовідведення її квартири влаштовані окремо від інженерних мереж відповідачів. Так як водопровідні та каналізаційні мережі відповідачів обслуговують тільки одну квартиру відповідачів, то такі мережі не відносяться до спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 (ч. 2 ст. 382 ЦК України), а є особистою власністю відповідачів.

Зазначає, що пластикові труби взагалі заборонено чистити металевими тросами, а тільки спеціальними хімічними речовинами. Але, відповідачі не дотримувалися цих правил і пробивали засмічення своєї каналізації механічним способом, в результаті - цілісність пластику була порушена. Внаслідок чого каналізаційні стоки потрапили в одну із кімнат її квартири. Жодного разу відповідачі не зверталися до позивача із проханням доступу до своїх труб, які проходять через її квартиру, для їх належного утримання, технічного обслуговування та/або ремонту.

За відсутності договору на технічне обслуговування та утримання каналізаційних мереж з водовідведення з обслуговуючим підприємством або керуючою компанією, відповідачі зобов`язані самостійно обслуговувати, ремонтувати, підтримувати в технічно справному стані свої каналізаційні мережі, не допускаючи їх псування, руйнації та інших пошкоджень, які можуть призвести до порушення прав інших осіб та завдання ним шкоди.

Доступу до каналізаційної мережі відповідачів вона та члени її сім`ї не мають - їхні труби прокладені під підлогою, тому пробити це коліно вона фізично не могла. Коліно каналізаційної труби було пробито, в результаті чищення відповідачами зі своєї квартири пластикових каналізаційних труб металевим тросом.

Каналізаційними стоками було пошкоджено дошки та бруски підлоги, лінолеум, плінтуси в квартирі позивача. Випарування розлитих каналізаційних стоків відповідачів потрапили в приміщення квартири, а вона та члени її сім`ї були змушені дихати ними.

Вартість спричиненої матеріальної шкоди станом на 20.09.2016 року становить 11 130 грн та ПДВ 2 226 грн, яка обрахована проектною організацією ТОВ «Торговий дім «Дизайн», і кошторис був здійснений кваліфікаційним працівником ТОВ «Торговий Дім «Дизайн», який має іменний кваліфікаційний сертифікат серія АР № 004065 від 05.10.2012.

Заперечення відповідачів про відсутність державної реєстрації права її власності на квартиру, не спростовує права вимагати відшкодування майнової шкоди, завданої відповідачами належному їй майну, і не спростовує обов`язку відповідачів - заподіювачів майнової шкоди, відшкодувати її у повному обсязі.

Щодо не визнання відповідачами її розрахунку спричиненої матеріальної шкоди внаслідок затоплення квартири, повідомляє наступне. Відповідачі, на спростування поданого нею обрахування матеріальної шкоди свого розрахунку не надали та не клопотали про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи. Таким чином, вважає, що відповідачі не довели суду, що кошторис ремонту квартири АДРЕСА_1 , виготовлений на її замовлення ТОВ «ТД «Дизайн», є неправильним та необґрунтованим.

За наданим кошторисом, передбачено і обраховано необхідні роботи, будівельні матеріали, вироби, конструкції та витрати з ремонту пошкодженого майна: заміні пошкоджених та непридатних до подальшої експлуатації плінтусів, дощатих перекриттів підлоги, лаг з брусків, лінолеуму; обрахованої вартості робіт із заміни цих матеріалів, поліпшене фарбування колером підлог по дереву; купівлі клею для лінолеума, фарби емаль ПФ-115, інших будівельних матеріалів згідно відомості ресурсів до локального кошторису №2-1-1.

На її вимогу-претензію про відшкодування завданої матеріальної шкоди відповідачі відповіли відмовою, тому вона звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із даним позовом, який є обґрунтованим, а викладені в ньому факти - підтверджені належними та допустимими доказами. (а.с.68-88)

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із Акта від 16 вересня 2016 року, вбачається, що комісія в складі - депутата Воронізької селищної ради, голови вуличного комітету, члена вуличного комітету, склали Акт про факт пробиття коліна каналізаційної пластикової труби, яка проходить під підлогою квартири АДРЕСА_1 . Внаслідок чого, в квартирі стоїть неприємний запах, під підлогою однієї із кімнат квартири АДРЕСА_4 розлита велика кількість каналізаційних стоків. Каналізаційна труба, яка проходить під підлогою квартири АДРЕСА_4 , належить мешканцям другого поверху, квартири АДРЕСА_2 вищевказаного будинку - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зазначені мешканці були присутніми під час демонтажу підлоги комісією, в квартирі АДРЕСА_4 . З даним Актом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ознайомлені. (а.с.5)

ОСОБА_1 16.09.2016 звернулася до голови Воронізької селищної ради з проханням надіслати комісію для огляду помешкання за адресою: АДРЕСА_5 , у зв`язку з пошкодженням каналізації ОСОБА_3 , оскільки в квартирі неприйнятні санітарні умови. (а.с.6)

Воронізька селищна рада надала Акт постійно-діючої узгоджувальної комісії на письмову заяву ОСОБА_1 , з якого вбачається, що на період роботи комісії було встановлено, факт витікання каналізаційних стоків під підлогу квартири АДРЕСА_1 . Коліно каналізаційної труби з пробоїною 10 см. В трубі каналізаційної мережі квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться на другому поверсі, встановлений чопок. Каналізаційні мережі квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 проходять окремо одна від одної під підлогою квартири АДРЕСА_4 , стоки виходять до однієї вигрібної ями.

Комісією рекомендовано мешканцям квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 знайти спільну мову у вирішенні питання ліквідації наслідків протікання каналізаційних стоків. Також, мешканцям квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) рекомендовано провести реконструкцію власної каналізаційної мережі.(а.с.8)

Із вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, вбачається, що ОСОБА_1 звернулася з даною вимогою до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про відшкодування їй шкоди в сумі 13356 грн 00 коп. внаслідок залиття квартири каналізаційними стоками. (а.с.9)

Позивачем ОСОБА_1 з позовною заявою надані наступні документи:

- зведений кошторисний розрахунок вартості ремонту квартири АДРЕСА_1 (після затоплення), складений в поточних цінах станом на 20 вересня 2016 року;

- об`єктний кошторис №2-1 на будівництво квартири АДРЕСА_1 , складний в поточних цінах станом на 20 вересня 2016 року;

- локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на загальнобудівельні роботи квартири АДРЕСА_1 , складний в поточних цінах станом на 20 вересня 2016 року;

- відомості ресурсів до локального кошторису №2-1-1 на загальнобудівельні роботи, складний в поточних цінах станом на 20 вересня 2016 року;

- розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 на загальнобудівельні роботи. (а.с.10-16)

із зазначених документів, вбачається, що був наведений розрахунок затрат на будівельні матеріали, вироби, конструкції та витрати з ремонту пошкодженого майна (заміна пошкоджених та непридатних до подальшої експлуатації плінтусів, дощатих перекриттів підлоги, лаг з брусків, лінолеуму; обрахованої вартості робіт із заміни цих матеріалів, поліпшене фарбування колером підлог по дереву; купівлі клею для лінолеума, фарби емаль ПФ-115, інших будівельних матеріалів). Загальна вартість за кошторисним розрахунком зведеним за вищевказаними документами склала 13356 грн 00 коп. (загальна вартість ремонту 11130 грн 00 коп. + податок на додану вартість 2226 грн 00 коп.). (а.с.10)

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.03.2010, вбачається, що власниками по 1/2 частині квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Форма власності - приватна спільна часткова. (а.с.45)

Рішенням Воронізької селищної ради (шоста сесія двадцять четвертого скликання) від 09 жовтня 2002 року «Про прийняття завершеного будівництвом КСП «Шосткинське» у комунальну власність», надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади смт. Вороніж об`єкту незавершеного будівництвом КСП «Шосткинське» чотирьохквартирний жилий будинок по АДРЕСА_3 . (а.с.72)

Судом при огляді матеріалів справи були вивчені фотокартки пошкодженого коліна каналізаційної мережі, фотокартки підпілля квартири №3.(а.с.74-79)

З оприлюдненої інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, безкоштовний запит, вбачається, що повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дизайн» (ТОВ «Торговий Дім «Дизайн»), ідентифікаційний код юридичної особи 34560082, місцезнаходження юридичної особи - 41100, Сумська область, місто Шостка, провулок Івана Євдокименка, будинок 4. В даній інформації вказані види діяльності товариства. (а.с.80-87)

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 36 рішення від 18.11.2004 у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини визначив, що концепція житла за змістом ст. 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановлено у законному порядку. «Житло» це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі п. 1 ст. 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме від наявності достатніх триваючих зв`язків із конкретним місцем проживання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11.01.1995, пункт 63).

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Стаття 24 Конституції України закріплює принцип рівності конституційних прав і свобод та рівність громадян перед законом.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, якщо воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

У відповідності до ст. 41 Конституції України, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За правилом ч. 1, 2, 4 та 5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтями 151, 177, 179 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК України) та статтями 322, 323 ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (з наступними змінами).

Згідно із пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином, тягар утримання майна, тобто обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, належить власнику квартири і саме власник приватизованого житла зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності не справностей вживати заходів щодо їх усунення.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Встановивши, що внаслідок залиття належного майна ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , позивачу завдано майнової шкоди в сумі 13356 грн 00 коп., розмір якої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спростовано не було.

Із наданих позивачем документів, вбачається, що каналізаційна труба квартири АДРЕСА_6 , проходить під підлогою квартири АДРЕСА_4 в зазначеному будинку та належить власникам квартири АДРЕСА_2 (що розташована поверхом вище). В Актах наданих позивачем, зафіксовано факт пробиття коліна каналізаційної труби, яка проходить під підлогою квартири АДРЕСА_4 на першому поверсі, що стало причиною залиття квартири АДРЕСА_1 . Пробоїна каналізаційної труби - 10 см. Також, це вбачається з фотокарток фото-таблиці, що міститься в матеріалах справи.

Так, Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 визначено, що у разі залиття квартир складається відповідний акт за формою, встановленою Додатком 4 до цих Правил.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто, факт залиття квартири, характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

Із Актом про залиття квартири, відповідачі були ознайомлені вдень його складання, в присутності членів комісії. Проте при будь-яких запереченннях чи сумнівах, не визнання вини, вони мали можливість зазначити свої заперечення або звернутись до незалежної експертної установи за проведенням експертизи за встановленням відповідних фактів, але цього не зробили.

Крім того, будинок АДРЕСА_3 , не знаходиться на балансі Воронізької селищної ради, у мешканців даного будинку відсутній Договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, тобто обслуговування внутрішніх комунікацій проводиться самостійно власниками та наймачами квартир.

Згідно із п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою KM України від 8.10.1992 р. N 572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі не справностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Таким чином, постійне проживання, володіння та експлуатація помешкання створили для відповідачів певні зобов`язання щодо забезпечення його схоронності, належного догляду, справності всіх мереж та комунікацій. Виходячи з сукупного аналізу вищезазначених норм законодавства, саме власники квартири АДРЕСА_6 зобов`язані забезпечувати належне використання та експлуатацію цього житла і наявного в ньому технічно - побутового обладнання, зобов`язані вжити усі належні заходи, аби запобігти створенню загрози оточуючим та їх майну. Відповідачі повинні були проводити це таким чином, щоб забезпечити безпечність свого майна та способів його використання для всіх оточуючих.

Утім, цього не було вчинено, оскільки самовільні дії, пов`язані із функціонуванням цього майна, спричинили виникнення негативних майнових наслідків для позивача та його сфери законних інтересів. Подібне тлумачення свідчить про наявність як винних дій відповідачів, що полягали у такий ситуації у протиправній бездіяльності, так і причинного зв`язку з такою їх поведінкою та негативними наслідками, що настали.

Крім того, за зведеним кошторисним розрахунком ТОВ «ТД «Дизайн» для ремонту квартири АДРЕСА_1 необхідно 13356 грн. Даний розмір збитків, визнається судом таким, що є відповідним виявленим пошкодженням, реальним, тобто такий, що заснований на реальних цінах на матеріали, роботи, послуги необхідні для відновлювального ремонту. Це також підтверджено позивачем документально і не є надуманими.

Доказів, що ставили б під сумнів цей висновок суду не надано.

Відповідачами крім відзиву, до суду не надано жодного доказу, який би заперечував їх вину в затопленні квартири сусідів з першого поверху або ставив під сумнів викладені позивачем обставини та надані докази.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин та вимог закону, суд знаходить доведеним, що саме внаслідок винних дій (бездіяльності) відповідачів причинені пошкодження квартири позивача, а відповідно і заподіяні збитки.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір, суд прийшов до висновку про доведеність належними та допустимими доказами факт спричинення матеріальних збитків позивачу внаслідок затоплення квартири каналізаційними стоками, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст. 24, 41, 47 Конституції України, ст. 13, 22, 317, 319, 322, 323, 1166, 1192 ЦК України, 151, 177, 179 ЖК України, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45), ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору Воронізька селищна рада про відшкодування шкоди завданої внаслідок затоплення квартири задовольнити.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_8 ) шкоду завдану затопленням квартири в розмірі 13356 гривень 00 копійок.

Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок, по 384 гривні 20 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша