Ухвала

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 161/2053/13-ц

провадження № 61-12782ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2019 року, постанову Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення кредитних коштів,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 25 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2019 року, постанову Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі заявник зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

В частині оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року клопотання обґрунтовано тим, що про наявність такої дізнався 22 травня 2020 року після ознайомлення представником з матеріалами справи, після чого ОСОБА_1 було надано письмову консультацію, за результатами розгляду якої йому було рекомендовано звернутись із апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції.

Оцінивши наведені вище обставини, Верховний Суд дійшов висновку, що такі обставини не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано логічного та зрозумілого пояснення тому, що перешкоджало йому подати належно оформлену касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року в передбачений ЦПК України строк.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням наведеного та відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року суд визнає неповажними. Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для подання заяви про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року з наведенням інших підстав для його поновлення з наданням відповідних доказів на підтвердження наведених ним обставин, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 21 липня 2020 року заявник зазначає, що в судовому засіданні 21 липня 2020 року було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, повний текст постанови ОСОБА_1 та його представнику, станом на момент подання касаційної скарги, вручений не був, з текстом постанови заявник ознайомився 20 серпня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Волинським апеляційним судом прийнято постанову 21 липня 2020 року. Останній день строку на касаційне оскарження припадав на 20 серпня 2020 року.

Заявником не надано доказів на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення копії судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, та про обставини, що об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведене, заявникові необхідно надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 21 липня 2020 року.

Крім того, з касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує дві постанови апеляційного суду за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, проте судовий збір сплачено за оскарження однієї.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102,00 грн.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, скаржнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 420,40 грн (2 102,00 грн х 0,2).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України (тут і далі в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникам строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року неповажними.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2019 року, постанову Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 21 липня 2020 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк до 05 жовтня 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков