Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.09.2020 Справа №607/9383/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М.,

за участю секретаря с/з - Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.06.2020 року звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , просить стягувати з відповідача 1779 грн. щомісяця аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . Позов обґрунтовано тим, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати сина та не надає матеріальну допомогу, хоча стан здоров`я і матеріальне становище дозволяє йому виділяти кошти на утримання дитини.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Пояснила, що вона не працює, інколи виїжджає на сезонні роботи в Польщу. Має також на утриманні сина від іншого шлюбу, орендує квартиру в місті Тернополі, іншого нерухомого та рухомого майна не має, як і не має коштів на його придбання. Без допомоги відповідача не може забезпечувати потреби спільного сина, у зв`язку із чим змушена його обмежувати, не в змозі давати його на платні гуртки, організувати якісне дозвілля та відпочинок, що негативно впливає на його розвиток. Син відчуває обмеженість для реалізації своїх бажань і здібностей, пригніченість через відсутність допомоги батька. Звертає увагу, що відповідач надає послуги з ремонту приміщень, та має хороший заробіток, тому має змогу надавати матеріальну допомогу.

Відповідач повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, однак в судові засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не надав, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Розглянувши справу суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких міркувань.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2015 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2017 року у справі №607/22560/18.

В шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Також, позивачка виховує сина від першого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що видно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, його вік, відсутні відомості про поганий стан здоров`я чи наявність інших утриманців, матеріальне становище позивачки, яка офіційно не працює, наявність на утриманні неповнолітнього сина від першого шлюбу, суд доходить переконання, що аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 слід визначити в розмірі, який просить ОСОБА_1 1779 грн. щомісяця.

Такий розмір, приблизно, відповідатиме встановленому законодавцем абзацом другим частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини, та забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Окрім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1779 грн. щомісячно починаючи із 05 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 від 08.07.2019 АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2

Головуючий суддяВ. М. Позняк