Справа № 368/405/19
Рішення 2/368/60/20

Іменем України

"31" серпня 2020 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши в судовому засіданні позовну заяву заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Ржищівське лісове господарство» до Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , Обслуговуючий кооператив «Садове товариство «Янус» про визнання незаконними розпоряджень, договору оренди, державних актів на право власності та витребування земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ:

Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Ржищівське лісове господарство» звернувся до суду та просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації № 386 від 25.06.2007 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Визнати недійсним договір оренди на земельну ділянку площею 15 га, укладений 25.06.2007 між Кагарлицького районною державною адміністрацією та обслуговуючим кооперативом «СТ «Янус» №059591, який зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди за № 03.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 14 грудня 2007 року № 821 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 84-м громадянам, засновникам-членам обслуговуючого кооперативу «Садового товариства «Янус», в частині відведення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 земельних ділянок для ведення садівництва з наступними кадастровими номерами: :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 площею по 0,1200 га кожна.

Визнати недійсними державні акти на право власності, видані ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0030; серії ЯЖ № 911114 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0031; серії ЯЖ № 911115 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0032; серії КВ № 001254 від 18.05.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0007; серії ЯЖ № 911150 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0010; серії ЯЖ № 911135 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0013; серії ЯЖ № 911043 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0022; серії ЯЖ № 911137 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0014; серії ЯЖ № 911135 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0012; серії ЯЖ № 911134 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0011; серії ЯЖ № 911042 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0021; серії ЯЖ № 911112 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0029; серії ЯЖ № 911111 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0028; серії ЯЖ № 911044 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0023; серії ЯЖ № 911149 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0009; серії ЯЖ № 911148 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0008.

Витребувати на користь держави в особі ДП «Ржищівське лісове господарство» (09230, Київська область м. Ржищів, вул.. Шевченка, 91, ) із незаконного володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ) земельні ділянки, які є фактично землями лісового фонду: площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0030; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0031; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0032; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0007; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0010; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0013; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0022; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0014; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0012; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0011; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0021; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0029; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0028; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0023; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0009; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0008, які розташовані на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Мотивував заяву тим, що розпорядженням Кагарлицької районної державної адміністрації № 386 від 25.06.2007 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Янус» в довгострокову оренду для садівництва в адміністративних межах Гребенівської сільської ради та передано обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Янус» земельну ділянку площею 15 га для ведення садівництва на термін 49 років.

На підставі вказаного розпорядження, Кагарлицькою районною державною адміністрацією та обслуговуючим кооперативом СТ «Янус» 25.06.2007 укладено договір оренди земельної ділянки площею 15 га серії ВЕР №059591, який зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди за № 03.

В подальшому, розпорядженням Кагарлицької районної державної адміністрації від 14 грудня 2007 року № 821 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва загальною площею 10,0800 га (по 0,1200 га кожному) 84-м громадянам, засновникам-членам обслуговуючого кооперативу «Садового товариства «Янус», у тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області за межами населеного пункту.

На підставі вищевказаного розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації видано державні акти на земельні ділянки.

В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу вищезазначених земельних ділянок ОСОБА_1 отримав державні акти на право власності.

Вивченням законності передачі в оренду обслуговуючому кооперативу «Садове товариство Янус» та у подальшому у приватну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 земельних ділянок з кадастровими номерами :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 встановлено порушення вимог Земельного та Лісового кодексів України.

Вищезазначені земельні ділянки перебувають у постійному користуванні ДП «Ржищівське лісове господарство» та відносяться до земель лісового фонду.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання у встановленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. В даному випадку проект організації і розвитку лісового господарства ДП «Ржищівське лісове господарство» 2005 року, який затверджений протоколом другої лісовпорядної наради від 14.04.2005 та погоджений Державним управлінням екології та природних ресурсів Київської області та Київським обласним управлінням лісового господарства в Київській області.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 368/1158/16-ц та Верховного Суду України від 24.12.2014 у справі № 6-212цс14.

Так, згідно інформації Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства за № 04-48/2334 від 23.10.2018, інформації № 01-262 від 24.10.2018 ДП «Ржищівське лісове господарство», а також інформації за № 544 від 13.11.2018 та картографічних матеріалів, наданих Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням ВО «УКРДЕРЖЛІСПРОЕКТ» (вказана організація створена з метою проведення лісовпорядкування на всій території лісового фонду України та є державною організацією) спірні земельні ділянки накладаються на землі лісогосподарського призначення, а саме на квартал 4 Ржищівського лісництва ДП «Ржищівський лісгосп».

Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 з 2003 року відносяться до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовується для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Частиною 2 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Отже, рішення про вилучення, передачу спірних земельних ділянок має право приймати відповідний орган державної виконавчої влади, який в силу вимог ст. ст. 6, 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сама процедура вилучення та відведення спірних земельних суперечить вимогам чинного законодавства.

Водночас, згідно інформації Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства за № 04-48/2334 від 23.10.2018, інформації № 01-262 від 24.10.2018 ДП «Ржищівське лісове господарство» погодження на передачу, припинення, вилучення, зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровими номерами :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та ДП «Ржищівське лісове господарство» не надавали.

Таким чином, передача спірних земельних ділянок у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 проведена без попереднього її припинення у постійного користувача ДП «Ржищівське лісове господарство» всупереч ч. 5 ст. 116, ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України.

Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства, погодження про зміну цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 не надавались, а проект із землеустрою щодо відведення у власність 84 громадянам, у тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 земельних ділянки площею 0, 1200 га кожному для ведення садівництва не містить висновку органу лісового господарства.

Таким чином, з державної власності без згоди землекористувача ДП «Ржищівське лісове господарство», в порушення порядку вилучення та зміни цільового призначення земель лісового фонду, незаконно вибули вказані земельні ділянки шляхом прийняття оскаржуваних розпоряджень Кагарлицької районної державної адміністрації, укладення договору оренди від 25.06.2007 та видачі оспорюваних державних актів на право власності на земельні ділянки, чим порушено інтереси держави.

Суперечить спірне розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації і вимогам п. а ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, якою передбачено, що для ведення садівництва у власність та користування надаються лише землі сільськогосподарського призначення, а не землі лісогосподарського призначення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 13.11.2013 по справі № 6-123цс13.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Згідно до ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Крім того, відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До прийняття оскаржуваного розпорядження та виникнення права власності на земельні ділянки у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , спірні земельні ділянки перебувала у державній власності.

Зважаючи на те, що право власності на спірну земельну ділянку до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 перейшло на підставі оскаржуваного розпорядження, воно є протиправними і підлягає скасуванню.

Розпорядження Кагарлицької районної адміністрації № 386 від 25.06.2007 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду обслуговуючому кооперативу «СТ «Янус» та розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 14 грудня 2007 року № 821 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки», яким затверджено технічну документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 84-м громадянам, засновникам-членам обслуговуючого кооперативу «Садового товариства «Янус», у тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , для ведення садівництва загальною площею 10,0800 га (по 0,1200 га кожному) на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області за межами населеного пункту мають бути визнані незаконними і скасовані на підставі ст. ст. 16, 21, 393 Цивільного кодексу України, ст. ст. 21, 152, 155 Земельного кодексу України та ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Відповідно до ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, правочин визнається недійсним, якщо його зміст суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, договір оренди на земельну ділянку, площею 15 га, укладений між Кагарлицькою районною державною адміністрацією та обслуговуючим кооперативом СТ «Янус» 25.06.2007 має бути визнано недійсним на підставі ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Також, відповідно до ст. 396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 загальною площею 1,9300 га підлягають витребуванню з незаконного володіння ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 387, 388, 396 Цивільного кодексу України.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до Положення про обласні управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 21.03.2012 № 134 обласне управління здійснює державний контроль за додержанням норм, правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства. Здійснює управління об`єктами державної власності в межах повноважень, визначених законодавством, тощо.

Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства згідно положення затвердженого Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 12.11.2012 № 401 підпорядковується Держлісагентству України та є його територіальним органом. Управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний контроль за додержанням норм, правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства; надає висновок та погоджує зміну цільового призначення земельних лісових ділянок для їх використання в цілях не пов`язаних з веденням лісового господарства; надає дозвіл на переведення земельних лісових ділянок до нелісових земель у цілях, пов`язаних з веденням лісового господарства; здійснює управління об`єктами державної власності в межах повноважень, визначених законодавством; координує діяльність підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства України.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства як державним органом, що здійснює контроль за дотриманням лісового господарства та реалізацією політики держави в цій сфері та постійним користувачем вказаних земель який здійснює ведення лісового та мисливського господарства - ДП «Ржищівське лісове господарство» на даний час не здійснено жодних заходів щодо усунення порушень закону та повернення земель із незаконного чужого володіння, прокурор пред`являє цей позов в інтересах держави.

За таких обставин, у даному позові від імені держави в якості позивача прокурором визначено Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, а також ДП «Ржищівське лісове господарство».

Таким чином, керуючись ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, звертаючись до суду в інтересах держави прокурор самостійно визначає, що в даному випадку порушення інтересів держави полягає у нехтуванні органом державної влади встановлених державою порядку, приписів та обмежень в сфері розпорядження земельними ресурсами (ст. 19 Конституції України, ст. 20, 21, 50, 118, Земельного кодексу України). Підставою для представництва також є порушення Кагарлицькою районною державною адміністрацією як органом виконавчої влади державних гарантій прав та інтересів держави та постійного землекористувача на володіння, розпорядження та користування унікальним, обмеженим природним ресурсом (яким є спірна лісова ділянка) та спільне громадське користування нею.

Крім того, незаконне вибуття лісових земельних ділянок із земель державної власності у приватну безумовно становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

У практиці Європейського суду з прав людини (серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Європейського суду з прав людини констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Також згідно з частинами другою та третьою статті 1, частиною першою та другою статті 7 ЛК України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Установлено, що земля, віднесена оспорюваним розпорядженням Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області до земель для ведення садівництва, мала лісогосподарське призначення. Фактично відбулась незаконна зміна цільового призначення землі, яку безоплатно приватизовано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

За таких обставин «суспільним», «публічним» інтересом звернення заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури до суду з даним позовом є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - зміни цільового призначення земель лісового фонду та безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок і лісів із державної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу, лісів - національного багатства України та лісів як джерела задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю та ліси, захист такого права шляхом повернення в державну власність землі та лісів, що незаконно вибули з такої власності.

Європейський суд з прав людини, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали Європейського суду з прав людини у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 5 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 4 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 року).

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

За правилами статей 83, 84 ЗК України до земель державної та комунальної власності, які не можуть передаватися в приватну власність, віднесено землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 56 ЗК України громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Таке саме правило встановлене статтею 12 ЛК України.

Отже, стосовно землі лісогосподарського призначення закон установлює пріоритет державної власності на землю над приватною і, крім того, прямо забороняє органам виконавчої влади передавати в приватну власність ліси та землю відповідного цільового призначення поза складом угідь селянських, фермерських та інших господарств, або й у складі цих угідь, якщо площа ділянки більше, ніж 5 га.

Позов заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури по суті не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого протоколу.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 у справі № 6-2510ц15.

Також, у справі «Hamer проти Бельгії» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 27.11.2007 вперше зазначив, що навколишнє середовище, не будучи безпосередньо зазначеним у Конвенції, тим не менш являє собою цінність, в збереженні якої зацікавлені як суспільство, так і публічна влада і економічні імперативи та навіть деякі основні права, включаючи право власності, не повинні превалювати над екологічними міркуваннями, особливо якщо держава прийняла законодавство з цього питання.

Слід також зазначити, що строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом пропущено з поважних причин з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, встановлений для захисту цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність становить три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, норми, установлені ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу позовної давності, поширюються на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, перебіг позовної давності в такому разі починається від дня, коли прокурор як самостійний учасник цивільного процесу або позивач довідався або міг довідатися про порушення інтересів держави.

Отже, закон пов`язує початок перебігу позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом обізнаності про вчинення порушення закону та порушення у зв`язку з цим прав і охоронюваних законом інтересів.

Саме така правова позиція щодо правильності застосування вказаної норми закону міститься в постановах Верховного Суду України від 25.08.13 (справа № 3-18гс13) і 16.12.15 (справа № 6-2510ц15), правові висновки якого обов`язкові для всіх судів України.

Про вказані порушення вимог Земельного та Лісового кодексів України раніше не було відомо Київському обласному та по м. Києву управлінню лісового та мисливського господарства та ДП «Ржищівське лісове господарство», а Кагарлицькій місцевій прокуратурі стало відомо у 2018 році за результатами опрацювання даних отриманих з ВО «УКРДЕРЖЛІСПРОЕКТ».

Зважаючи на викладене, установлений ст. 257 ЦК України трьохрічний строк позовної давності щодо вимог про визнання недійсними вищезазначеного розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації та державного акта на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:316:0020 пропущено з поважних причин.

Частиною 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що у разі якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Прокурор Курінний С.О. в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Представник позивача - ДП «Ржищівське лісове господарство» - адвокат Гажала Ю.Б. в судовому засіданні позов прокурора підтримав та просив задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача - Кагарлицької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача - Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства не з`явився і розгляд справи проведено у його відсутність.

Представник відповідача - Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Янус» - адвокат Бикович Ю.В. в судовому засіданні позов не визнав. Надіслав відзив на позов у якому пояснив, що викладена позиція позивача не узгоджується з наданими до суду документами представником ДП «Ржищивське лісове господарство» з яких слідує, що в 2015 був виготовлений проект організації та розвитку лісового господарства ДП «Ржищивське лісове господарства». Під час виготовлення вказаного проекту проектна організація зобов`язана була перевіряти відомості щодо земельних ділянок в державному кадастрі України, а відповідно з того часу ДП «Ржищивське лісове господарство» було відомо про оформлення права власності на оспорювані земельні ділянки за відповідачами.

Під час складає проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Ржищивське лісове господарства», проектна організація та позивач були ознайомлені з межами земельних ділянок у державному кадастрі та були обізнані про належність на праві власності відповідачам оскаржуваних земельних ділянок.

Натомість ДП «Ржищивське лісове господарство» не вживало ніяких заходів щодо оскарження незаконних на їх думку розпоряджень Кагарлицької районної державної адміністрації у Київській області та відповідних державних актів про право власності на земельні ділянки.

Закон не наділяє прокурора повноваженнями ставити питання про поновлення позовної давності за відсутності такого клопотання з боку самої особи, в інтересах якої прокурор звертається до суду.

Крім того, ДП «Ржищивське лісове господарство» пропустило строк позовної давності, оскільки знало, що ділянки виділили громадянам, так як з 2007 року були видані акти на землю, а відповідно ДП «Ржищивське лісове господарство» маючи доступ до державного реєстру земель, публічної кадастрової карти та виготовляючи проект землеустрою володіло даною інформацією.

Враховуючи ст. 57 ЗК України слід зазначити, що до позовної заяви Позивачем не додане рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а відповідно немає підтверджень, що ДП «Ржищивське лісове господарство» являвся користувачем (власником) вказаний земельних ділянок на дату прийняття Кагарлицької державною районної адміністрацією Київської області про вилучення земельних ділянок, зміну цільового призначення земельних ділянок та відповідно погодження проекту відведення на передання земельних ділянок відповідачам.

Більше того, з відповіді ДП «Ржищівське лісове господарство» вих.01-262 від 24 жовтня 2018 слідує, що державні акти на право постійного користування на землі Ржищівського лісництва ДП «Ржищівське лісове господарство».

Наведене дає підстави зробити висновок, що уповноважений державою орган на передачу в користування земель не приймав рішення про передачу в користування ДП «Ржищівське лісове господарство» спірних земельних ділянок, а відповідно твердження позивача про перебування у користуванні оскаржуваних земельних ділянок є не обґрунтованим та не доведеним.

Позивач не довів належними та допустимими доказами факт передачі в користування ДП «Ржищівське лісове господарство» спірних земельних ділянок.

Із позовної заяви слідує, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання у встановленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. У даному випадку проект організації і розвитку лісового господарства ДП «Ржищівське лісове господарство» 2005, який затверджений протоколом другою лісовпорядної наради від 14.04.2005 та погоджено державним управлінням екології та природних ресурсів Київської області та Київським обласним управлінням лісового господарства в Київській області.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Топанова Р.А. в судовому засіданні позов не визнала з підстав пропуску строку позовної давності . Також позивач не довів належними та допустимими доказами факт передачі в користування ДП «Ржищівське лісове господарство» спірних земельних ділянок та не спростував законність дій Кагарлицької державної районної адміністрації Київської області про вилучення земельних ділянок, зміну цільового призначення земельних ділянок та відповідно погодження проекту відведення на передання земельних ділянок відповідачам, без погодження з державним підприємством позивачем), тому необхідно дійти до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими, а позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09 квітня 1999 року N 586-ХІУ, статтею 31 ЛК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень державних адміністрацій у сфері лісових відносин належать, у тому числі, передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею до 1 га, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) й обласного значення та припинення права користування ними.

Передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більше як 1 га, що перебувають у державній власності, належать до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин (стаття 27 ЛК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин)).

Стаття 57 ЛК України визначає вимоги щодо порядку та умов зміни цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09 квітня 1999 року N 586-ХІУ, статтею 31 ЛК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень державних адміністрацій у сфері лісових відносин належать, у тому числі, передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею до 1 га, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) й обласного значення та припинення права користування ними.

Видаючи розпорядження №386 від 25.06.2007 та №821 від 14.12.2007 Кагарлицька районна державна адміністрації Київської області діяла виключно в межах своїх повноважень та на підставі вказаних норм чинного законодавства, а відповідно підстави для скасування вказаних розпоряджень відсутні.

У доданих позивачем до позову та справи матеріалах відсутні докази того, що спірні земельні ділянки перебувають в державній власності та належать до земель лісового фонду, оскільки відсутні належним чином оформлені планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, які б підтверджували належність спірної земельної ділянки до лісового фонду; будь-які документи щодо відведення та закріплення спірної земельної ділянки - будь-якими лісовпорядними організаціями відсутні.

Відповідно до ст.12,89 ЦПК України позивач не надав належних, допустимих, достовірність доказів, які вказують на те, що на час виділення земельна ділянка знаходилася в користуванні ДП «Ржищівське лісове господарство», а тому відсутні підтвердження того, що ДП «Ржищівське лісове господарство» була користувачем (власником) вказаних земельних ділянок у 2007 та був порушений строк позовної давності, про поновлення якого було заявлено прокурором, а не позивачем.

Відповідачі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в судове засідання не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 10.04.2019 року серія НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності та повідомила, що вона не є власником вказаної земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_17 згідно Актового запису про смерть від 09.03.2016 року №41 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інші відповідачі не з`явились і розгляд справи проведено у їх відсутність.

Судом встановлено, що розпорядженням Кагарлицької районної державної адміністрації № 386 від 25.06.2007 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Янус» в довгострокову оренду для садівництва в адміністративних межах Гребенівської сільської ради та передано обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Янус» земельну ділянку площею 15 га для ведення садівництва на термін 49 років.

На підставі вказаного розпорядження, Кагарлицькою районною державною адміністрацією та обслуговуючим кооперативом СТ «Янус» 25.06.2007 укладено договір оренди земельної ділянки площею 15 га серії ВЕР №059591, який зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди за № 03.

В подальшому, розпорядженням Кагарлицької районної державної адміністрації від 14 грудня 2007 року № 821 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва загальною площею 10,0800 га (по 0,1200 га кожному) 84-м громадянам, засновникам-членам обслуговуючого кооперативу «Садового товариства «Янус», у тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області за межами населеного пункту.

На підставі вищевказаного розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації видано наступні державні акти на земельні ділянки:

- ОСОБА_2 - серії ЯЖ № 021633 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 71 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0007;

- ОСОБА_3 - серії ЯЖ № 021635 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 99 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0009;

- ОСОБА_4 - серії ЯЖ № 021636 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 00 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0010;

- ОСОБА_5 серії ЯЖ № 021638 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 02 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0012;

- ОСОБА_6 - серії ЯЖ № 021649 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 83 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0023;

- ОСОБА_7 - серії ЯЖ № 021656 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 89 на земельну ділянку площею 0,1201 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0030;

- ОСОБА_8 - серії ЯЖ № 021658 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 72 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0032;

- ОСОБА_9 - серії ЯЖ № 021648 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 77 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0022;

- ОСОБА_10 - серії ЯЖ № 021639 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 03 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0013;

- ОСОБА_11 - серії ЯЖ № 021647 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 95 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0021;

- ОСОБА_12 - серії ЯЖ № 021640 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 04з на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0014;

- ОСОБА_13 - серії ЯЖ № 021634 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 64 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0008;

- ОСОБА_17 - серії ЯЖ № 021654 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 87 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0028;

- ОСОБА_14 - серії ЯЖ № 021655 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 88 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0029;

- ОСОБА_15 - серії ЯЖ № 021637 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0011;

- ОСОБА_16 - серії ЯЖ № 021657 від 24.12.2007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 75 на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва з кадастровим № :04:304:0031.

В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу вищезазначених земельних ділянок ОСОБА_1 отримав державні акти на право власності:

- на підставі договору купівлі-продажу № 6447 від 04.11.2008 державний акт серії ЯЖ № 911113 від 05.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 50 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0030;

- на підставі договору купівлі-продажу № 6456 від 04.11.2008 державний акт серії ЯЖ № 911114 від 05.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 53 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0031;

- на підставі договору купівлі-продажу № 6444 від 04.11.2008 державний акт серії ЯЖ № 911115 від 05.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 54 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0032;

- на підставі договору купівлі-продажу № 336 від 05.02.2009 державний акт серії КВ № 001254 від 18.05.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 48 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0007;

- на підставі договору купівлі-продажу № 7150 від 03.12.2008 державний акт серії ЯЖ № 911150 від 07.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 85 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0010;

- на підставі договору купівлі-продажу № 7166 від 03.12.2008 державний акт серії ЯЖ № 911135 від 07.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 67 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0013;

- на підставі договору купівлі-продажу № 6910 від 25.11.2008 державний акт серії ЯЖ № 911043 від 07.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 80 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0022;

- на підставі договору купівлі-продажу № 7170 від 03.12.2008 державний акт серії ЯЖ № 911137 від 07.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 68 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0014;

- на підставі договору купівлі-продажу № 7154 від 03.11.2008 державний акт серії ЯЖ № 911135 від 05.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 66 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0012;

- на підставі договору купівлі-продажу № 7158 від 03.12.2008 державний акт серії ЯЖ № 911134 від 05.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 65 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0011;

- на підставі договору купівлі-продажу № 7049 від 28.11.2008 державний акт серії ЯЖ № 911042 від 05.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 64 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0021;

- на підставі договору купівлі-продажу № 6471 від 05.02.2009 державний акт серії ЯЖ № 911112 від 05.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 31 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0029;

- на підставі договору купівлі-продажу № 6468 від 04.11.2008 державний акт серії ЯЖ № 911111 від 05.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 32 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0028;

- на підставі договору купівлі-продажу № 6450 від 04.11.2008 державний акт серії ЯЖ № 911044 від 05.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 86 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0023;

- на підставі договору купівлі-продажу № 7146 від 07.02.2009 державний акт серії ЯЖ № 911149 від 07.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 84 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0009;

- на підставі договору купівлі-продажу № 7162 від 03.12.2008 державний акт серії ЯЖ № 911148 від 07.02.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 83 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0008.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання у встановленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. В даному випадку проект організації і розвитку лісового господарстваДП «Ржищівське лісове господарство» 2005 року, який затверджений протоколом другої лісовпорядної наради від 14.04.2005 та погоджений Державним управлінням екології та природних ресурсів Київської області та Київським обласним управлінням лісового господарства в Київській області.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 368/1158/16-ц та Верховного Суду України від 24.12.2014 у справі № 6-212цс14.

Згідно інформації Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства за № 04-48/2334 від 23.10.2018, інформації № 01-262 від 24.10.2018 ДП «Ржищівське лісове господарство», а також інформації за № 544 від 13.11.2018 та картографічних матеріалів, наданих Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням ВО «УКРДЕРЖЛІСПРОЕКТ» (вказана організація створена з метою проведення лісовпорядкування на всій території лісового фонду України та є державною організацією) спірні земельні ділянки накладаються на землі лісогосподарського призначення, а саме на квартал 4 Ржищівського лісництва ДП «Ржищівський лісгосп».

Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 з 2003 року відносяться до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовується для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Нормами ст. 7 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

За змістом ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають зокрема, при використанні лісів, регулюються цим Кодексом. Інші нормативні акти застосовуються у випадку, якщо вони не суперечать останньому.

За загальним правилом, визначеним у ст. 84 Земельного кодексу України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, серед іншого, і землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

А єдиний можливий такий випадок, передбачений ч. 2 ст. 56 даного Кодексу, за яким громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісового фонду загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств.

Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.

В той же час, ч. 1 ст. 57 даного Кодексу передбачено, що земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, а на умовах оренди - іншим підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства, спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Порядок використання земель лісового фонду визначається законом.

Інших випадків, які б передбачали можливість передачі земель лісогосподарського призначення в користування та у приватну власність громадянам та юридичним особам законодавство не містить.

Відповідно до ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Частиною 2 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Отже, рішення про вилучення, передачу спірних земельних ділянок має право приймати відповідний орган державної виконавчої влади, який в силу вимог ст. ст. 6, 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура вилучення та відведення спірних земельних ділянок :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 32 Лісового кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень районних державних адміністрацій у сфері лісових відносин віднесено, у тому числі, передача у власність, надання у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення та припинення права користування ними.

У свою чергу, згідно з ч. 5 ст. 149 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання, ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті та будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України, (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для нелісогосподарських потреб, ліси - площею понад 1 га для нелісогосподарських потреб.

Отже, згідно з ст. ст. 27, 32 Лісового Кодексу України, а також ч. ч. 5, 9 ст. 149 Земельного кодексу України передача у власність та надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок загальною площею 1,92 га, що перебували у державній власності, та вилучення таких земельних ділянок з постійного користування відносилось до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

Разом з цим, розпорядженням Кагарлицької районної державної адміністрації від 14 грудня 2007 року № 821 відведено у власність 16-м громадянам земельні ділянки загальною площею 1,92 га, що становлять собою єдиний лісовий масив та знаходились в одному виділі та кварталі лісництва, є суміжними та межують між собою, та використовувались для ведення лісового господарства, без вилучення їх з держлісфонду уповноваженим органом держави на підставі ст. ст. 142, 149 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі 368/1158/16-ц та Верховного Суду України від 07.09.2016 у справі № 6-1030цс16, від 16.12.2015 у справі № 6-2510ц15, від 21.01.2015 у справі № 6-224цс14, від 22.04.2015 у справі № 6-65цс15.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Порядок такого вилучення передбачений статтею 151 Земельного кодексу України і який передбачає наявність засвідченої нотаріально письмової згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки ( її частини) із зазначеням розмірів передбаченої для вилучення земельної ділянки та умов її вилучення, а також отримання висновку територіального органу виконавчої влади з питань лісового господарства про можливість відведення земельної ділянки для цілей, зазначених у заяві, граничні розміри земельної ділянки та її площу, склад угідь, вимоги щодо відведення земельної ділянки. Водночас, згідно інформації Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства за № 04-48/2334 від 23.10.2018, інформації № 01-262 від 24.10.2018 ДП «Ржищівське лісове господарство» погодження на передачу, припинення, вилучення, зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровими номерами :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та ДП «Ржищівське лісове господарство» не надавали.

Таким чином, передача спірних земельних ділянок у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 проведена без попереднього її припинення у постійного користувача ДП «Ржищівське лісове господарство» всупереч ч. 5 ст. 116, ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України.

Також, порушений порядок вилучення та зміни цільового призначення земельної ділянки із земель лісогосподарського призначення.

Стаття 57 Лісового кодексу України визначає вимоги щодо порядку та умов зміни цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства.

Відповідно до ч. 1 цієї статті (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Аналогічне положення міститься й у статті 20 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Згідно ч. 4 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Згідно ч. 3 ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Однак, встановлено, що Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства, погодження про зміну цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 не надавались, а проект із землеустрою щодо відведення у власність 84 громадянам, у тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 земельних ділянки площею 0, 1200 га кожному для ведення садівництва не містить висновку органу лісового господарства.

Таким чином, з державної власності без згоди землекористувача ДП «Ржищівське лісове господарство», в порушення порядку вилучення та зміни цільового призначення земель лісового фонду, незаконно вибули вказані земельні ділянки шляхом прийняття оскаржуваних розпоряджень Кагарлицької районної державної адміністрації, укладення договору оренди від 25.06.2007 та видачі оспорюваних державних актів на право власності на земельні ділянки, чим порушено інтереси держави.

Суперечить спірне розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації і вимогам п. а ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, якою передбачено, що для ведення садівництва у власність та користування надаються лише землі сільськогосподарського призначення, а не землі лісогосподарського призначення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 13.11.2013 по справі № 6-123цс13.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для:а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Згідно до ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Крім того, відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До прийняття оскаржуваного розпорядження та виникнення права власності на земельні ділянки у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , спірні земельні ділянки перебувала у державній власності.

Зважаючи на те, що право власності на спірну земельну ділянку до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 перейшло на підставі оскаржуваного розпорядження, воно є протиправними і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Стаття 152 Земельного кодексу України визначає, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

В свою чергу, ст. 153 Земельного кодексу України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про місцеві адміністрації» акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної Ради України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

З огляду на вищевикладене, розпорядження Кагарлицької районної адміністрації № 386 від 25.06.2007 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду обслуговуючому кооперативу «СТ «Янус» та розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 14 грудня 2007 року № 821 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки», яким затверджено технічну документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 84-м громадянам, засновникам-членам обслуговуючого кооперативу «Садового товариства «Янус», у тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , для ведення садівництва загальною площею 10,0800 га (по 0,1200 га кожному) на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області за межами населеного пункту мають бути визнані незаконними і скасовані на підставі ст. ст. 16, 21, 393 Цивільного кодексу України, ст. ст. 21, 152, 155 Земельного кодексу України та ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Відповідно до ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, правочин визнається недійсним, якщо його зміст суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, договір оренди на земельну ділянку, площею 15 га, укладений між Кагарлицькою районною державною адміністрацією та обслуговуючим кооперативом СТ «Янус» 25.06.2007 має бути визнано недійсним на підставі ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Також, відповідно до ст. 396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно правового висновку ВС в постанові №373/1810/16-ц від 15.04.2020 року

право власності на майно, яке було передано за угодами щодо його відчуження поза волею власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Посилання на те, що технічну документацію із землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки для садівництва було погоджено, а тому земельна ділянка не належить до лісового фонду користувачем якого є ДП «Ржищівське лісове господарство» не є переконливим, так як у вказаній технічній документації із землеустрою є акт вибору земельної ділянки площею 15 га яка віднесена до інших лісових земель від 1.12.2006 року з метою передачі для ведення садівництва зі створенням комісії з представників різних служб в яку не включався представник ДП «Ржищівське лісове господарство». Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства листом від 19.02.2007 року, що підтверджується інформацією від 19.02.2020 року, погодило проект відведення земельної ділянки площею 15 га за рахунок земель запасу Кагарлицької районної ради під розміщення ОК СТ « Янус » за умови оформлення правовстановлюючих документів у відповідності до діючого законодавства і при цьому врахувало довідку ДП « Ржищівський лісгосп» від 19.02.2007 року доказів про зміст якої суду не надано, погодження Кагарлицького районного відділу земельних ресурсів від 5.02.2006 року №36 доказів про зміст якого суду не надано , висновок Кагарлицького районного відділу земельних ресурсів від 6.03.2007 року №87 доказів про зміст якого суду не надано. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і не надано суду доказів про зміст листа від 19.02.2007 року. Висновок державної експертизи землевпорядної документації від 19.06.2007 року теж має посилання на документи доказів про зміст яких суду не надано і про які вказано вище, а тому суд оцінюється критично підсумкову оцінку результатів державної експертизи.

Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 загальною площею 1,9300 га підлягають витребуванню з незаконного володіння ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 387, 388, 396 Цивільного кодексу України.

Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до Положення про обласні управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 21.03.2012 № 134 обласне управління здійснює державний контроль за додержанням норм, правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства. Здійснює управління об`єктами державної власності в межах повноважень, визначених законодавством, тощо.

Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства згідно положення затвердженого Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 12.11.2012 № 401 підпорядковується Держлісагентству України та є його територіальним органом. Управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний контроль за додержанням норм, правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства; надає висновок та погоджує зміну цільового призначення земельних лісових ділянок для їх використання в цілях не пов`язаних з веденням лісового господарства; надає дозвіл на переведення земельних лісових ділянок до нелісових земель у цілях, пов`язаних з веденням лісового господарства; здійснює управління об`єктами державної власності в межах повноважень, визначених законодавством; координує діяльність підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства України.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства як державним органом, що здійснює контроль за дотриманням лісового господарства та реалізацією політики держави в цій сфері та постійним користувачем вказаних земель який здійснює ведення лісового та мисливського господарства - ДП «Ржищівське лісове господарство» не здійснено заходів щодо усунення порушень закону та повернення земель із незаконного чужого володіння, прокурор пред`явив цей позов в інтересах держави відповідно до ст.56 ЦПК України, так як незаконне вибуття лісових земельних ділянок із земель державної власності у приватну безумовно становить суспільний інтерес.

Строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом пропущено з поважних причин.

Згідно зі статтями 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, встановлений для захисту цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність становить три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, норми, установлені ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу позовної давності, поширюються на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, перебіг позовної давності в такому разі починається від дня, коли прокурор як самостійний учасник цивільного процесу або позивач довідався або міг довідатися про порушення інтересів держави.

Отже, закон пов`язує початок перебігу позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом обізнаності про вчинення порушення закону та порушення у зв`язку з цим прав і охоронюваних законом інтересів.

Саме така правова позиція щодо правильності застосування вказаної норми закону міститься в постановах Верховного Суду України від 25.08.13 (справа № 3-18гс13) і 16.12.15 (справа № 6-2510ц15), правові висновки якого обов`язкові для всіх судів України.

Про вказані порушення вимог Земельного та Лісового кодексів України раніше не було відомо Київському обласному та по м. Києву управлінню лісового та мисливського господарства та ДП «Ржищівське лісове господарство», а Кагарлицькій місцевій прокуратурі стало відомо у 2018 році за результатами опрацювання даних отриманих з ВО «УКРДЕРЖЛІСПРОЕКТ».

Зважаючи на викладене, установлений ст. 257 ЦК України трьохрічний строк позовної давності щодо вимог про визнання недійсними вищезазначеного розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації та державного акта на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:316:0020 пропущено з поважних причин.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Янус» на користь прокуратури Київської області 3842 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Київської області 5763 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 19, 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 116, 118, 122,123, 125, 126, 152, 153, 155 Земельного кодексу України, ст. ст. 15, 16, 21,56, 203, 215, 216, 256, 317, 319, 330, 387, 388, 393 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 89, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,-

вирішив:

Позовну заяву задоволити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації № 386 від 25.06.2007 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Визнати недійсним договір оренди на земельну ділянку площею 15 га, укладений 25.06.2007 між Кагарлицького районною державною адміністрацією та обслуговуючим кооперативом «СТ «Янус» №059591, який зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди за № 03.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 14 грудня 2007 року № 821 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 84-м громадянам, засновникам-членам обслуговуючого кооперативу «Садового товариства «Янус», в частині відведення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 земельних ділянок для ведення садівництва з наступними кадастровими номерами: :04:304:0007, :04:304:0009, :04:304:0010, :04:304:0012, :04:304:0023, :04:304:0030, :04:304:0032, :04:304:0022, :04:304:0013, :04:304:0021, :04:304:0014, :04:304:0008, :04:304:0028, :04:304:0029, :04:304:0011, :04:304:0031 площею по 0,1200 га кожна.

Визнати недійсними державні акти на право власності, видані ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ): серії ЯЖ № 911113 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0030; серії ЯЖ № 911114 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0031; серії ЯЖ № 911115 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0032; серії КВ № 001254 від 18.05.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0007; серії ЯЖ № 911150 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0010; серії ЯЖ № 911135 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0013; серії ЯЖ № 911043 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0022; серії ЯЖ № 911137 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0014; серії ЯЖ № 911135 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0012; серії ЯЖ № 911134 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0011; серії ЯЖ № 911042 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0021; серії ЯЖ № 911112 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0029; серії ЯЖ № 911111 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0028; серії ЯЖ № 911044 від 05.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0023; серії ЯЖ № 911149 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0009; серії ЯЖ № 911148 від 07.02.2009 на земельну ділянку площею 0,1200 з кадастровим номером :04:304:0008.

Витребувати на користь держави в особі ДП «Ржищівське лісове господарство» (09230, Київська область м. Ржищів, вул.. Шевченка, 91, ) із незаконного володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ) земельні ділянки, які є фактично землями лісового фонду: площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0030; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0031; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0032; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0007; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0010; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0013; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0022; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0014; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0012; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0011; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0021; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0029; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0028; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0023; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0009; площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:304:0008, які розташовані на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Янус» (адреса: Київська область, м. Кагарлик, вул. Гайдара, 5 кв.6, Код ) на користь прокуратури Київської області (м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2,) 3842 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ) на користь прокуратури Київської області (м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2,) 5763 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 14.09. 2020 року.

Суддя: В.І. Кириченко