Справа № 128/3459/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: Саєнко О.Б., при секретарі- Бехарській К.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку будинку в порядку спадкування, -

УСТАНОВИВ:

11.12.2018 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом до відповідачів, який мотивувала тим, що вона є спадкоємицею майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_4 , який в свою чергу прийняв спадщину після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла в 1996 році.

Вказує, що на день смерті ОСОБА_5 залишився житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , який вона придбала за договором купівлі-продажу будинку 16 липня 1976 року.

Зазначає, що крім позивачки, спадкоємцями зазначеного майна є відповідачі.

Вказує, що вона та відповідачі вчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки ВОО БТІ від 26.07.2018 та згідно матеріалів інвентаризаційної справи №273, станом на 31.12.2012 , реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_2 не проводилась.

У зв`язку з тим, що вказане спадкове майно не було зареєстроване в ВОО БТІ, а потім в державному реєстрі речових прав, нотаріус на даний час не може оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на спірне майно.

Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача - ОСОБА_6 попередньо через канцелярію суду подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та позивача, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлялися належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду відповідачі не надали, у зв`язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі.

Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 11.07.2018 (а.с. 5).

Після її смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належав їй на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.1976, який посвідчено виконкомом Лаврівської сільської ради Депутатів трудящих Вінницького району (а.с.9).

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 був її син ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, оскільки звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які б прийняли спадщину, осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , не має, про що свідчить копія спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_5 ( а.с.86-87).

Однак, ОСОБА_4 не оформив своїх спадкових прав на будинок та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 06.07.2018, видане повторно ( а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на різне майно, в тому числі на вищезазначений будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який він прийняв після смерті ОСОБА_5 , але не оформив своїх спадкових прав.

Спадкоємцями першої черги за законом, після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_1 (його донька), ОСОБА_3 (його син), які спадщину прийняли, оскільки надали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які б прийняли спадщину, осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , не має, про що свідчить копія спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_4 ( а.с.88-94).

Тобто частка кожного спадкоємця в майні ОСОБА_4 складає по 1/3.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок позивач не має можливості, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок, оскільки він прийняв його після смерті ОСОБА_5 , але не оформив своїх спадкових прав та відповідно до довідки № 2 від 03.09.2018 убачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 273, станом на 31.12.2012 року, реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» не проводилась.

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом установлено, що предметом позову є спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на належний їй житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Спадкодавець ОСОБА_5 помела ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому при вирішенні даного, спору суд, повинен керуватися відповідними нормами ЦК УРСР; спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд також при вирішенні даного спору має застосовувати норми ЦК, ЦПК.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом установлено, що позивач реалізувати своє право як спадкоємця після смерті спадкодавця позасудовим порядком, не має можливості, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спірний будинок, так як ОСОБА_4 ( батько позивача) прийняв у спадщину спадковий будинок, смерті матері ОСОБА_5 , але не оформив своїх спадкових прав та відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 273, станом на 31.12.2012 року, реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» не проводилась.

Тому, аналізуючи зібрані докази у справі суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул. АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Оскільки, матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 , але не оформив свої спадкових прав на спадковий будинок., тому позасудового шляху вирішити даний спір у позивача відсутній.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що задоволення позову відповідає вимогам закону, законним інтересам сторін та не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, Суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складено 11.09.2020.

Суддя: О.Б. Саєнко