КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чертков Ігор Всеволодович, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на майно за давністю володіння,

встановив:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року відкрито провадження у справі.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам ч. 3 ст. 185 ЦПК України, а саме - відсутністю зазначення ціни позову та несплатою судового збору.

Як видно зі змісту позовної заяви, предметом позову є визнання права власності а майно за набувальною давністю.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції обґрунтував її необхідністю долучити документи щодо підтвердження вартості майна, визначити ціну позову та, відповідно до неї, сплатити судовий збір.

На виконання вимог ухвали суду від 26 листопада 2019 року, 07 лютого 2020 року представник позивачки - адвокат Чертков І.В. подав заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками (квитанція від 07 лютого 2020 року №0.0..1 про сплату судового збору в сумі 840,80 грн).

Представник позивачки - адвокат Чертков І.В. в у заяві вказав, що суму судового збору необхідно обраховувати не на підставі грошової оцінки квартири.

В подальшому, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суддя обґрунтовував це тим, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали суду від 26 листопада 2019 року, що унеможливлює відкриття провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на майно (квартиру) за набувальною даністю.

Відповідно до ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною 1 статті 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності на квартиру у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Пунктом 1 частини 1 статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

За таких обставин твердження представника позивачки про те, що суму судового збору необхідно обраховувати не на підставі грошової оцінки квартири та сплата судового збору як за немайнову вимогу, є помилковими.

Отже, недоліки позовної заяви не були усунуті у встановлений судом строк, а відтак, суд першої інтонації дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху вказівки на конкретну суму судового збору, яку необхідно сплатити, відхиляються колегією суддів з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити)

Разом з цим, враховуючи відсутність у матеріалах справи відомостей про вартість спірного майна та вказівки про ціну позову, суд був позбавлений можливості визначити розмір судового збору, що підлягав сплаті, про що зазначив в ухвалі про залишення позову без руху.

Посилання апелянта на порушення суддею першої інстанції законодавства під час постановлення ухвали відхиляються колегією суддів як необґрунтовані та не підтверджені жодними доказами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказана ухвала є законною та обґрунтованою, ухваленою на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чертков Ігор Всеволодович, залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: С.М. Верланов

С.І. Савченко