Номер провадження: 22-ц/813/5290/20
Номер справи місцевого суду: 523/3009/19
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс»у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», приватного нотаріуса Київського нотаріального округу м. Києва Єгорової Марії Євгенівни про скасування рішення та поновлення права власності, на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Бабакова В.П. 08 серпня 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 17 квітня 2008 р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір №0315/0408/71-074, за умовами якого банк зобов`язався видати, а позивач повернути кредит в розмірі 70 000,00 доларів США в строки до 16 квітня 2029р.

Також, 22 квітня 2008 р. між позивачем та ВАТ «Сведбанк» був укладений Договір іпотеки №0315/0408/71-074-Z-1, за умовами якого ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання своїх зобов`язань передала в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ПАТ «Сведбанк» (змінив назву з ВАТ «Сведбанк») відступило ТОВ «ФК «Вектор плюс» права вимоги за вказаними договорами.

19 червня 2015 р. приватним нотаріусом Київського МНО Єгоровою М.Є. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечну квартиру за ТОВ «ФК «Вектор плюс», на підставі якого здійснено відповідний запис в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Позивач вважала дане рішення ненеправомірним, а тому просила суд скасувати його, та поновити право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марії Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22219365 від 19 червня 2015 р., на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №10103673 про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Вектор плюс».

Поновлено за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто в рівних частках з товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» та приватного нотаріуса Київського нотаріального округу м. Києва Єгорової Марії Євгенівни на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 582,80 грн.

В апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс»просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не було враховане наступне: правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на спірне нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Підставою для прийняття нотаріусом рішення про здійснення реєстраційних дій було, як раз, застереження в іпотечному договорі. Таким чином, нотаріус, приймаючи рішення про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, діяв як суб`єкт владних повноважень. Крім того, суд не звернув увагу на невідповідність обраного позивачем способу захисту порушеного права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 квітня 2008 р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір №0315/0408/71-074, за умовами якого банк зобов`язався видати, а позивач повернути кредит в розмірі 70 000,00 доларів США в строки до 16 квітня 2029 р.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором, 22 квітня 2008 р. між позивачем та ВАТ «Сведбанк» був укладений договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

28 листопада 2012 р. ПАТ «Сведбанк»(змінив назву з ВАТ «Сведбанк») відступило ТОВ «ФК «Вектор плюс» права вимоги за вказаними договорами.

19 червня 2015 р. приватним нотаріусом Київського МНО Єгоровою М.Є. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22219365 від 19 червня 2015 р., на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №10103673 про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Вектор плюс».

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення є вищевказаний договір іпотеки.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дане рішення було прийняте з порушеннями порядку здійснення реєстраційних дій, з наступних підстав.

Згідно п.12.3.1 Договору іпотеки №0315/0408/71-074-Z-1 від 22 квітня 2008 року передбачено, що задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов`язання у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Згідно з п.11 зазначеного Договору іпотеки сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений Основним зобов`язанням, Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з Основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених Основним зобов`язанням та цим Договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення Основного зобов`язання (як основного боргу так і процентів за ним). При настанні зазначених у абзаці першому цього пункту договору випадків Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим Договором, у не менш ніж тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав» (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).

Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У разі, коли у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном виникають речові права, що є похідними від права власності, за відсутності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі прав нотаріус, яким вчиняється нотаріальна дія, одночасно проводить державну реєстрацію права власності на таке майно та державну реєстрацію речового права, що є похідним від нього.

З огляду на викладені положення чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення законодавства вбачається, що законодавець чітко визначив, що нотаріуси України мають повноваження щодо проведення реєстрації права власності, користування нерухомим майном, усіх інших речових прав і їх обтяжень лише безпосередньо під час вчинення нотаріальної дії. Повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов`язуються законодавцем виключно із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу нотаріальна дія, передбачена Законом України «Про нотаріат», з нерухомим майном не вчинялася. Отже, рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя є протиправним, у зв`язку із відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном.

Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що прийняте приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Єгоровою Мариною Євгенівною рішення від 19 червня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22219365, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована у АДРЕСА_1 за ТОВ "ФК "Вектор плюс", про що було зроблено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10103673, є протиправним.

Однак, дійшовши вірних висновків щодо вказаних обставин справи, судом не було враховане те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому, належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Такий висновок кореспондується із правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18), та у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19).

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить до висновку про необхідність доповнення мотивувальної частини заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року, та викладення абзацу другого вказаного судового рішення у наступній редакції:

«Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марії Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22219365 від 19 червня 2015 р.,та визнати незаконним та скасувати запис про право власності №10103673 від 19 червня 2015 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «ФК «Вектор плюс»».

В іншій частині заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року є законним та обґрунтованим.

Так, судом вірно заначено у рішенні, відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, враховуючи те, що вищевказаним неправомірним рішенням нотаріуса позивача фактично було незаконно позбавлена права власності на квартиру, суд обґрунтовано вважав за можливе поновити право власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів вважає доведеним посилання у позовній заяві ОСОБА_1 те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 62,3 кв.м., та яка використовується як місце постійного проживання позивачем, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на підставі дії Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Так, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон № 1304-VII, підпуктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та Договору іпотеки) споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Пунктом 4 Закону № 1304-VII передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону № 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону № 898-IV).

Отже, Закон № 898-IV прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас, Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 62,3 кв.м., та яка використовується як місце постійного проживання позивачем, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на підставі дії Закону № 1304-VII, у тому числі шляхом реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», як забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 22 квітня 2008 року №0315/0408/71-074.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про поновлення права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 .

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, встановивши невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційну скаргу, та змінює мотивувальну частину заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року.

Керуючись ст. 374, ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, ст.390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс»- задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року - змінити.

Викласти абзац два заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року у наступній редакції:

«Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марії Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22219365 від 19 червня 2015 р.,та визнати незаконним та скасувати запис про право власності №10103673 від 19 червня 2015 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс»».

В решті судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 11 вересня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе