Справа №265/5137/20
Провадження №2-о/265/421/20
У Х В А Л А

10 вересня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Дрьомовій О. В.,

в ході судового розгляду справи № 265/5137/20 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлена особа: Маріупольська міська рада,

за участі представника заявника Гуртового М. Б., -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що йому необхідно в судовому порядку довести факт його спільного постійного проживання разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

9 вересня 2020 року від представника зацікавленої особи, Маріупольської міської ради, надійшло клопотання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 на підставі ст. ч. 6 ст. 296 ЦПК через існування спору про право, яке представник, ОСОБА_3 , просила суд розглянути без її участі.

Представник заявника, адвокат Гуртовой М. Б., в суді заперечував проти задоволення такого клопотання, оскільки представник Маріупольської міської ради не обґрунтував, яким чином порушуються права територіальної громади міста Маріуполя розглядом заяви ОСОБА_1 в окремому провадженні.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

На підставі ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому згідно із ч. 6 ст. 294 ЦПК якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Натомість за ч. 4 ст. 315 ЦПК якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, суддя залишає заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, без розгляду.

На підставі п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

З огляду на викладене, суд зазначає, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення таких фактів не пов`язане з наступним вирішенням спору про цивільне право, який під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається та пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 19 березня 2020 року по справі № 639/489/18.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту його проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, своїм батьком, зазначаючи, що з листопада 2018 року до моменту смерті ОСОБА_2 він постійно мешкав разом із спадкодавцем в кв. АДРЕСА_1 . Проте внаслідок відсутності доказів постійного проживання заявника за вказаною адресою, нотаріус відмовив йому у прийнятті заяви про спадкування майна батька заявника. При цьому ОСОБА_1 вказував, що інших спадкоємців, крім нього, після смерті ОСОБА_2 немає.

Згідно із ст. 1264 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином для одержання права на спадкування заявнику необхідно встановити юридичний факт його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, який має бути встановлений виключно рішенням суду, оскільки нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини.

Суд зауважує, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно, але право розпорядження ним виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 1-3 ст. 1277 ЦК у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу 1 (одного) року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Суд також зазначає, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, у справах про спадкування залучається територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 4 грудня 2019 року по справі № 697/2052/17-ц.

Суд з огляду на викладене зазначає, що представник зацікавленої особи, вважаючи наявність спору про право із заявником, не навів достатніх мотивів у поданому клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки на теперішній час за відомостями нотаріальної контори, окрім заявника, відсутні інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 , через що відсутні спадкоємці, на спадкові права яких впливатиме встановлення факту, який просить встановити суд заявник, та відповідно які б оспорювали право на спадщину ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція була викладена Донецьким апеляційним судом в постанові від 15 квітня 2020 року по справі № 265/7062/19.

Таким чином на підставі наведеного вмотивування суд вказує, що подане клопотання представника Маріупольської міської ради не підлягає задоволенню, бо вирішення заяви ОСОБА_1 не вплине на спадкові права територіальної громади міста Маріуполя, оскільки таких наразі не має, а інших спадкоємців після смерті батька заявника немає.

При цьому право на звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою представники міської влади матимуть лише після спливу 1 року з часу відкриття спадщини, тобто не раніше 29 листопада 2020 року та виключно у передбачених ч. 1 ст. 1277 ЦК випадках.

Внаслідок переліченого суд дійшов висновку, що на теперішній час заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини розглядається в окремому провадженні у суді правомірно та наразі відсутні підстави для існування спору про право цивільне.

Керуючись ст. 294 ЦПК,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Маріупольської міської радипро залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлена особа: Маріупольська міська рада, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 10 вересня 2020 року.

Суддя