Справа №949/1917/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить:

- визнати за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер :04:008:0086, яка належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер :04:015:0031, яка належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на належний йому житловий будинок, яку він, як його син, прийняв у встановленому законом порядку. Отже він, як син ОСОБА_3 , є спадкоємцем за законом першої черги і є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після його смерті, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі та встановлено у рішенні Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року. Однак, ще до смерті його батька, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю для його батька. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, яка складається, зокрема, ще й із двох спірних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Нивецької сільської ради Дубровицького району (кадастрові номери :04:008:0086 та :04:015:0031). Його батько ОСОБА_3 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року, в якому прямо встановлено що ОСОБА_3 на підставі статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, ця обставина узгоджується із довідкою Нивецької сільської ради від 21 листопада .2019 року, в якій значиться про те, що на день смерті спадкодавця з нею проживав її син ОСОБА_3 . Отже, його батько ОСОБА_3 за життя прийняв спадщину, в тому числі у виді вищезазначених двох земельних ділянок, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_2 , однак не встиг їх оформити на себе. Таким чином, він, як спадкоємець свого померлого батька ОСОБА_3 , який успадкував від своєї матері ОСОБА_2 все належне їй майно, в тому числі дві земельні ділянки, але не встиг її оформити на себе у встановленому законом порядку, є власником цих земельних ділянок, оскільки він прийняв всю спадщину після смерті свого батька, адже прийняття спадщини частково (із застереженням) неможливе за законом (вся спадщина або приймається або не приймається). Тобто прийнявши спадщину після смерті свого батька, він успадкував і є власником усієї спадщини свого батька, де б вона не знаходилась і чого б вона не складалася, в тому числі і у виді належних його батьку земельних ділянок, які він успадкував від своєї матері, але які за життя не переоформив на себе. Тож оскільки, як показано вище, документів, які б посвідчували належність померлому батьку успадкованих ним від своєї матері земельних ділянок немає через ту обставину, що прийнявши спадщину батько за свого життя не звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ці земельні ділянки, відповідно, їх не зареєстрував за собою, а нині у нотаріуса відсутня можливість згідно законодавства, яке регламентує видачу свідоцтва про право на спадщину, видати таке свідоцтво у разі неподання документа про право власності майна саме за спадкодавцем (тобто в даному випадку за його батьком), то за таких обставин немає можливості у встановленому законодавством порядку видати йому свідоцтво про право на спадщину після смерті його батька в частині вищезазначених успадкованих ним після смерті його матері земельних ділянок. Він звернувся до нотаріуса з метою видачі такого свідоцтва, про те йому було роз`яснено нотаріусом, що з метою оформлення права власності на це спадкове майно слід звернутися до суду з даним позовом.

До початку підготовчого засідання від представника позивача ОСОБА_4 надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.09.2015 року (а.с.9) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис №31.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 17.04.1979 року (а.с.7) ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 02.02.2016 року та рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 26.12.2016 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, спадщина, яку прийняв позивач після смерті батька ОСОБА_3 , складається із житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що мати померлого ОСОБА_3 (батько позивача) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 14.12.1998 року (а.с.8).

До складу спадщини, яка відкрилася після її смерті, входять земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, кадастрові номери :04:008:0086 та :04:015:0031, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії РВ № 009716 від 03.11.2003 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серії РВ НОМЕР_4 047421 від 03.11.2003 року виданих на ім`я ОСОБА_2 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.09.2016 року, копія якого наявна у матеріалах справи, підтверджено факт родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_3 та встановлено, що ОСОБА_2 являлась матір`ю ОСОБА_3 (а.с.11).

З довідки Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області № 543 від 21.11.2018 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею проживав без реєстрації син ОСОБА_5 .

Таким чином, в силу ст. 1268 ЦК України, батько позивача ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того, вказана обставина узгоджується із рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.09.2016 року (а.с.11), в якому значиться про те, що спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв її син, батько позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не встигнувши оформити належним чином право на спадщину після смерті матері - спадкодавця

До того ж, згідно зазначеного рішення суду, встановленою є та обставина, що після смерті ОСОБА_3 , вказану спадщину прийняв його син - ОСОБА_1 .

За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України вже не потребує доказуванню та обставина, що батько позивача прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки це прямо встановлено у рішенні суду.

Із архівної довідки, виданої Рівненським обласним державним нотаріальним архівом № 1007/01-24 від 23.12.2019 року (а.с.18) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

З наведеного вбачається, що батько позивача ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , однак у встановленому законом порядку її не оформив, свідоцтва про право на спадщину за законом не отримав.

Згідно постанови приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Чубая О.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2020 року (а.с.29) нотаріальна дія з видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , що прийняв спадщину та не оформив своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не може бути вчинена з підстав, передбачених п. 1 ст. 49 Закону україни "Про нотаріат": вчинення такої дії суперечить законодавству України, оскільки згідно з положеннями Закону україни "Про нотаріат" та пп.4.12, 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 року №296/5 нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, лише після подання спадкоємцями правовстановлюючих документів щодо його належності спадкодавцеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв батько позивача ОСОБА_3 , спадщину після смерті якого прийняв позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом.

На даний час позивач має намір оформити право на спадщину на земельні ділянки за кадастровими номерами :04:008:0086 та :04:015:0031 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, власником якої зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За наведених обставин суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на спірні земельні ділянки, однак це право не визнається іншими особами, оскільки відсутній відповідний правовстановлюючий документ про перехід права власності на зазначені земельні ділянки батьку позивача ОСОБА_3 .

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер :04:008:0086, яка належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер :04:015:0031, яка належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду Рівненської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Голова Дубровицького

районного суду: З.С.Сидоренко