КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 362/6206/19 Головуючий у суді першої інстанції: Ковбель М.М.

апеляційне провадження №: 22-ц/824/816/2020 Головуючий: Гаращенко Д. Р.

23 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

Головуючого - судді Гаращенка Д. Р.

суддів Невідомої Т. О., Пікуль А. А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року про повернення позовної заяви, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року адвокат Незвіський Д.Я. діючий в інтересах ОСОБА_1 подав до суду позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

До позовної заяви були додані: копії паспорта позивача (на 3 арк.); копія РНОКПП позивача (на 1 арк.); свідоцтво про укладення шлюбу сторін (копія на1 арк.); копія закордонного паспорта відповідача (на 1 арк.); копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 (на 1 арк.); квитанції про сплату судового збору (на 1 арк.); копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу (на 14 арк.).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було визнано не поданою та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції адвокат Незвіський Д.Я. представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що ухвала суду першої інстанції перешкоджає подальшому провадженню у справі, є формою надмірного формалізму та безпідставною відмовою особі у доступі до правосуддя.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна заява подана без дотримання норм зазначених у ст. 175, 177 ЦПК України.

Зазначив, що посилання суду першої інстанції на п. 4 Постанови Пленуми Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року як на норму права є не вірним.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справу відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Апелянт зазначив, що процесуальні правила чітко визначають перелік джерел права, якими повинен керуватись суд при ухваленні, прийнятті чи постановленні судових рішень.

Постанови Пленуму Верховного суду не є джерелом права яким слід керуватись суду при ухваленні, прийнятті чи постановленні судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у жовтні 2019 року адвокат Незвіський Д.Я. діючий в інтересах ОСОБА_1 подав до суду позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2019 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не додано до позовної заяви оригіналу свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Наданий строк протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків.

Ухвалу суду першої інстанції представник позивача адвокат Незвіський Д.Я. отримав 23.10.2019 року, що підтверджується його особистим підписом на супровідному листі.

Визнаючи позовну заяву неподаною, та повертаючи ії позивачу суд першої інстанції керувався вимогами п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, де зазначено, що до заяви про розірвання шлюбу додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Якщо заява не відповідає вимогам закону, то позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Також суд першої інстанції зазначив, що "дана норма законодавства дає чітке розмежування, що до позовної заяви про розірвання шлюбу додається саме оригінал свідоцтва реєстрацію шлюбу, а не копії".

На думку суду першої інстанції позовна заява не відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції на Постанову Пленуму Верховного Суду як на норму права є помилковим, оскільки Постанови Пленуму Верховного Суду носять рекомендаційний характер для судів першої та апеляційної інстанції, та не мають привілейованого характеру над нормами права.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не дотримано вимог встановлених ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки подано копію свідоцтва про шлюб.

Відповідно до позовної заяви адвокат Незвіський Д. Я. у відповідності до 8 ст. 175 ЦПК України зазначив, що оригінал свідоцтва про шлюб, та свідоцтво про народження ОСОБА_3 знаходяться у позивача.

До суду надано відповідні засвідчені копії.

Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд першої інстанції може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві.

Повертаючи позовну заяву позивачу з підстав ненадання оригіналу свідоцтва про шлюб, суд першої інстанції не дотримався норм процесуального законодавства України, та дійшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року скасувати.

Справу направити до Васильківського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів, з дня складання повного тексту постанови суду, безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль