Єдиний унікальний № 243/5356/20
Провадження № 2/243/1841/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 вересня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Гончарова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.1999 року, від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю, та й надалі, за домовленістю сторін, буде проживати з нею.

Сімейне життя подружжя не склалося, оскільки відповідач поводив себе негідно в сім`ї, зловживав спиртними напоями, виявляв насильство, за що притягався до адміністративної відповідальності, порушував подружню вірність. Сімейні відносини були припинені у липні 2018 року, спільне господарство не ведеться.

Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 23.09.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янська Донецької області, актовий запис № 496, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_1 ».

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 23.09.1999 року (а. с. 7), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 23.09.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янська Донецької області, актовий запис № 496.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.06.2007 року (а. с. 4), позивач та відповідач мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні стосунки сторони не підтримують з липня 2018 року, спільне господарство не ведуть, примирення та подальше збереження сім?ї неможливі та недоцільні, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя та місце проживання дитини на теперішній час немає.

Суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими.

Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливі, сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не відбулося.

Положенням ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, за бажанням позивача її прізвище « ОСОБА_1 » слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та з огляду на те, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст. ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23.09.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янська Донецької області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 496, - розірвати.

Прізвище позивача « ОСОБА_1 » при реєстрації розірвання шлюбу - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.)

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до пп.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні суди.

Суддя А.О. Гончарова