Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої - судді Маслак В.П.,

при секретарі Рабчинська Я.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЖИТОМИРГАЗ» Гончарук О.М.,

представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" Козир В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЖИТОМИРГАЗ», Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" про зобов`язання відновити газопостачання, укласти договір з надання послуг із газопостачання, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з даним позовом до ПАТ «Житомиргаз», ТОВ "Житомиргаз збут", в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:

- зобов`язати відповідача ТОВ «Житомиргаз збут» відновити газопостачання до буд. АДРЕСА_1 та укласти з нею договір про надання послуг з газопостачання природного газу;

- стягнути з ПАТ «Житомиргаз» на користь позивача заподіяну моральну шкоду в розмірі 25 тис. грн.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що вона є власником буд. АДРЕСА_1 , який 01.06.2010 року працівниками ПАТ «Житомиргаз» від"єднано від газопостачання за самовільне підключення до газопроводу та станом на 01.06.2010 року нараховані штрафні санкції в сумі 21837,53 грн. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 13.01.2015 року, що набрало законної сили, ПАТ «Житомиргаз» відмовлено у задоволенні позову про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природнього газу у розмірі 21837,53 грн. за спливом строків позовної давності. Надалі позивач зверталася до ПАТ "Житомиргаз" із заявами про поновлення надання послуг з газопостачання, у чому було відмовлено. Посилаючись на те, що відповідач ПАТ «Житомиргаз» порушує її права як споживача та безпідставно не підключає газопостачання до її будинку, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду. Крім того вказала, що неправомірними діями відповідача АТ "Житомиргаз" їй завдано моральну шкоду, яка полягає в суттєвих емоційних стражданнях, пов`язаних з відмовою відповідача у поновленні послуг з газопостачання, яку оцінила в розмірі 25 тис. грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, з викладених у позові підстав.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що позивачу правомірно відмовлено у відновленні газопостачання у зв`язку із несплатою боргу за спожитий природний газ.

Представник ТОВ "Житомиргаз збут" також вказав на неефективний та неправильний спосіб захисту права, що обрала позивач. Так, ТОВ "Житомиргаз збут" є лише постачальником природного газу та згідно ліцензійних умов діяльності не компетентний відновлювати газопостачання.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1992 року є власником частини будинку АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2007 р. (а.с.5-6, т.1).

У листопаді 2010 р. ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ПАТ "Житомиргаз", в якому просила скасувати нараховану ПАТ "Житомиргаз" заборгованість в сумі 16 485 грн. 26 коп., зобов"язати ПАТ "Житомиргаз" відновити газопостачання до буд. АДРЕСА_1 та стягнути з ПАТ "Житомиргаз" на її користь завдану моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.10.2011 року у справі 2-1221/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 19.12.2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.02.2015 року, у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю (а.с. 41-44, т.1).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Згідно рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області від 19.12.2011р. у справі №22ц/0690/4314/11 працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» виявлена самовільна врізка споживача ОСОБА_1 до газопроводу від стояка у землі, про що складено акт від 01.06.2010р. Актом від 13.10.2010р. встановлений несанкціонований забір газу. З відповіді ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» від 28.10.2011р. на адресу прокурора Корольовського району м.Житомира вбачається, що при відсутності газопостачання на відключаючому крані на квартиру ОСОБА_1 газ до приміщення продовжував надходити. Бригада АДС підтвердила несанкціоновану підземну газифікацію. Працівники абонентської служби здійснили розкопку біля помешкання ОСОБА_1 і виявили несанкціонований підземний газопровід, який заходить у будинок до котла. На дату розкопки споживач самостійно здійснила відрізку від газової мережі. ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» не відключало помешкання ОСОБА_1 від газової мережі. Протоколом засідання комісїї ПАТ «Житомиргаз» №180 від 30.06.2010 року споживачу ОСОБА_1 нараховані збитки за самовільне підключення до системи газопостачання у розмірі 16485 грн. 26 коп. на підставі п. 2.1 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 475 від 29.05.2003 року, ця заборгованість не сплачена (а.с.42-43, т.1).

Споживач ОСОБА_1 нараховану ПАТ «Житомиргаз» заборгованість за газопостачання не сплатила, у зв"язку з чим ПАТ «Житомиргаз» в серпні 2014 року звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом про стягнення зі ОСОБА_1 боргу в судовому порядку.

Рішенням Корольовського суду м. Житомира від 13.01.2015 року в задоволенні позову ПАТ "Житомиргаз" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за газопостачання у розмірі 21 837,53 грн. відмовлено за спливом строку позовної давності (а.с. 12,13, т.1).

Вказане судове рішення сторонами у справі не оскаржувалося та вступило в законну силу.

Надалі 16.10.2015, 16.02.2016, 01.03.2016 ОСОБА_1 зверталась до ПАТ «Житомиргаз» із заявами, в яких вказувала про придбання за власний рахунок газового лічильника та просила здійснити підключення її домоволодіння до газопостачання (а.с. 46, 62, т.1).

Відповідно до листів-відповідей ПАТ «Житомиргаз» №7889/19 від 03.11.2015 р., №1742/19 від 24.03.2016 р. вбачається, що згідно даних ПАТ «Житомиргаз» за спожитий природній газ за адресою: АДРЕСА_1 , рахується заборгованість та вказується, що відновлення газопостачання можливе лише за умови повної оплати споживачем боргу (а.с. 45, 76, т.1).

Відтак, судовим рішенням від 13.01.2015 року встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Житомиргаз» за споживання природнього газу у розмірі 21 837,53 грн. за період з 01.06.2007 р. по 30.06.2014 р. нарахована відповідно до вимог законодавства, її розмір був предметом спору між сторонами і був підтверджений як нарахований правомірно.

При цьому у мотивувальній частині рішення суду вказується, що відповідач заборгованість протягом вказаного періоду і під час розгляду справи в суді за позовом визнавала, від неї надійшла заява про застосування позовної давності, а тому суд саме з цієї підстави відмовив у задоволенні позовних вимог (а.с. 12, т.1).

Звертаючись з даним позовом ОСОБА_1 зіслалась на те, що АТ «Житомиргаз» протиправно відмовляє у відновленні газопостачання до її будинковолодіння за адресою по АДРЕСА_1 , оскільки, на думку позивача, наявна за нею заборгованість перед АТ «Житомиргаз» за споживання природнього газу підлягає списанню у зв`язку із наявним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.01.2015 року.

З приводу позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача ТОВ «Житомиргаз збут» відновити газопостачання до буд. АДРЕСА_1 , та укласти з нею договір про надання послуг з газопостачання природного газу, суд враховує наступне.

Протокольною ухвалою суду від 28.01.2020р. найменування відповідача ПАТ "Житомиргаз" замінено на АТ «Оператор газорозподільної системи «ЖИТОМИРГАЗ».

Відповідно до постанови від 21.04.2017р. №527 Національної комісiї, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», ТОВ «ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ», ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ», НАЦІОНАЛЬНІЙ АКЦІОНЕРНІЙ КОМПАНІЇ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», ТОВ ФІРМА «ТДК», ТОВ «ГАЗПРОМЕНЕРГО», ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП», ТОВ «ЕНЕРГОТРЕЙД ГРУП», ТОВ «РАЙТ ПАУЕР ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА», ТОВ «ЛАСТЕР ПЛЮС», ТОВ «Житомиргаз Збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України.

Відповідно до п.1.4. ст.1 Статуту ТОВ "Житомиргаз збут" єдиним учасником товариства є ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (а.с.93, т.1).

Згідно ст.2 Статуту ТОВ "Житомиргаз збут" предметом діяльності товариства є, зокрема, постачання газу (а.с.94, т.1).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань вбачається, що одним з видів діяльності ТОВ "Житомиргаз збут" є торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (а.с.78-82, т.1).

Відповідно до постанови від 29.06.2017р. №847 Національної комісiї, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «ЖИТОМИРГАЗ», ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Житомир та Житомирської області (крім міста Коростишів та Коростишівського району), а також території сіл Бухни та Морозівка Погребищанського району та села Махаринці Козятинського району Вінницької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз».

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» вбачається, що основним видом економічної діяльності юридичної особи є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (а.с.77, т.1).

Як визначено в загальних положеннях Статуту АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз", товариство є правонаступником всіх прав та обов"язків ДП по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз", ВАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" ПАТ газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (а.с.8-11).

Правовідносини, які склались між сторонами регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р., Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р., Типовим договором на постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 р., Правилами безпеки систем газопостачання України, затверджених Наказом міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 р.

Згідно Кодексу газорозподільних систем Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Судом встановлено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «ЖИТОМИРГАЗ» є оператором газорозподільної системи, що здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 29.06.2017р. №847.

Взаємовідносини оператора газорозподільної системи із суб`єктами ринку природного газу визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року.

Згідно пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

Основними функціями Оператора ГРМ є, зокрема, забезпечення розподілу (переміщення) природного газу від місць його надходження в ГРМ з ГТС та з інших джерел (від ГДП та ВБГ, підключених до ГРМ, та від суміжних ГРМ) до споживачів природного газу з урахуванням його якісних і фізико-хімічних характеристик та потреб цих споживачів; забезпечення оперативно-диспетчерського управління ГРМ та планово-профілактичних і аварійно-відновлювальних робіт на об`єктах ГРМ з урахуванням вимог охорони праці та техніки безпеки; виконання договірних зобов`язань при розподілі (споживанні, передачі) природного газу ГРМ; забезпечення приєднання об`єктів замовників до ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності або користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, за їх зверненням та за умови дотримання вимог цього Кодексу.

Главою 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем визначено основні засади доступу до газорозподільної системи.

Доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу; забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги.

Відповідно до пункту 2 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ зобов`язаний розміщувати на своєму веб-сайті інформацію про технічні та комерційні умови доступу (приєднання) до об`єктів газорозподільної системи, що на законних підставах перебувають в його власності чи користуванні (у тому числі експлуатації), а також методологію встановлення плати за приєднання до газорозподільної системи, затверджену Регулятором.

Оператор ГРМ не має права відмовити замовнику в доступі (приєднанні) до об`єктів газорозподільної системи, що на законних підставах перебувають в його власності чи користуванні (у тому числі експлуатації), за виключенням випадків, передбачених розділами V та VI цього Кодексу.

Як визначено пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Власники об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (земельних ділянок), які фізично не підключені до ГРМ, для набуття права на цілодобовий доступ до ГРМ та розподіл (переміщення) природного газу ГРМ повинні здійснити заходи щодо підключення (приєднання) власних об`єктів до ГРМ у порядку, визначеному в розділі V цього Кодексу. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VІ цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного слід зробити висновок про те, що саме Оператор ГРМ, в даному випадку АТ «Оператор газорозподільної системи «ЖИТОМИРГАЗ», вчиняє дії із підключення споживачів до газорозподільної системи, відновлення постачання природного газу.

Отже, позовну вимогу про зобов`язання відновлення газопостачання до будинку АДРЕСА_1 пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки, як встановлено судом ТОВ "Житомиргаз збут" не є оператором ГРМ, а тому не здійснює діяльності щодо відновлення газопостачання (приєднання до газорозподільної системи).

Відповідно до пункту 5 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем взаємовідносини, пов`язані із замовленням та наданням послуги приєднання (технічного доступу) об`єкта будівництва або існуючого об`єкта (земельної ділянки) замовника до газорозподільної системи, регулюються договором на приєднання між Оператором ГРМ та замовником, який укладається відповідно до вимог розділу V цього Кодексу. Взаємовідносини Оператора ГРМ з газодобувними підприємствами та виробниками біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, об`єкти яких підключені до ГРМ, а також із суміжними Операторами ГРМ регулюються технічною угодою про умови приймання-передачі природного газу ГРМ, яка укладається з ними відповідно до вимог глави 2 розділу VІ цього Кодексу. Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Порядок укладення договору на розподіл природного газу визначений главою 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Як визначено пунктом 6 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем, на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ:

присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника;

надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу;

забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу. (пункт 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Як визначено пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до пункту 8 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ не має права відмовити споживачу, власні об`єкти якого підключені до/через ГРМ, в укладанні договору розподілу природного газу за умови дотримання споживачем вимог щодо укладення договору розподілу природного газу, передбачених цим Кодексом та чинним законодавством. У разі прийняття рішення про відмову споживачу (замовнику) в укладанні договору розподілу природного газу Оператор ГРМ інформує про це споживача (замовника) та відповідний територіальний орган Регулятора.

Отже, передумовою для реалізації побутовим споживачем права на підключення, приєднання (відновлення) газопостачання є укладення договору на розподіл природного газу між оператор ГРМ, в даній справі - це АТ «ЖИТОМИРГАЗ», та побутовим споживачем.

Необхідно зазначити й те, що договір на розподіл природного газу не міг бути укладеним в порядку визначеному пунктом 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем , оскільки між АТ «ЖИТОМИРГАЗ» та ОСОБА_1 не вчинялись «акцептувальні дії» (розподіл природного газу та оплата за розподілений природній газ), які можна було б вважати доказом укладення договору в порядку визначеному вищевказаним пунктом, окільки ОСОБА_1 від"єднана від газової мережі і, відповідно, не може здійснювати оплату за отриманий природний газ.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про вчинення позивачем дій на підтвердження наміру укласти договір на розподіл природного газу.

Правила постачання природного газу (надалі Правила) розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Відповідно до п.1 розділу 2 Правил підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є, зокрема:

- наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов;

- включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (п.2 розділу 2 Правил).

Таким чином, для того щоб отримати доступ до газорозподільної мережі (фізично приєднатися до газової труби) позивачу необхідно було дотриматись певного алгоритму дій, а саме: першочергово укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ - АТ «Оператор газорозподільної системи «ЖИТОМИРГАЗ», як визначено Кодексом газорозподільних систем, після чого укласти договір постачання природного газу із будь - яким постачальником природного газу, зокрема, із ТОВ «Житомиргаз збут», який має відповідну ліцензію.

З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що між позивачем та оператором ГРМ - АТ "Житомиргаз" не укладено договір на розподіл природного газу, що відповідно до п.6 гл.3 розділу І Кодексу газорозподільних систем та Правил постачання природного газу свідчить про відсутність підстав для укладення договору на постачання природного газу з ТОВ "Житомиргаз збут".

Таким чином, відсутні докази, які б свідчили про дотримання позивачем визначеного Кодексом газорозподільних систем та Павилами постачання природного газу алгоритму дій для відновлення газопостачання до будинку ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача ТОВ «Житомиргаз збут» відновити газопостачання до буд. АДРЕСА_1 та укласти договір про надання послуг з газопостачання природного газу.

Згідно із п. 9 вказаних Правил постачання природного газу, затвердженних постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р., відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству.

Відповідно до п. 19 Правил постачання природного газу припинення газопостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання.

Отже, зважаючи на приписи Правил постачання природного газу, наявність заборгованності позивача перед відповідачем АТ «Оператор газорозподільної системи «ЖИТОМИРГАЗ», законність якого встановлено рішеннями судів по справі № 6-5755св12, є перешкодою для відновлення газопостачання до будинку ОСОБА_1 .

У частині першій статті 267 ЦК України закріплено, що особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Тлумачення частини першої статті 267 ЦК України дозволяє зробити висновок, що сплив позовної давності не призводить до припинення суб`єктивного права або інтересу, не припиняється і кореспондуючий обов`язок особи.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Аналіз глави 50 ЦК України «Припинення зобов`язання» дозволяє стверджувати, що сплив позовної давності не передбачено як підставу припинення зобов`язання.

Враховуючи наведене, безпідставними є твердження позивача про те, що наявна заборгованість перед АТ «Оператор газорозподільної системи «ЖИТОМИРГАЗ» у розмірі 21837,53 грн. підлягає списанню, виключно на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13.01.2015р. у справі №296/7315/14-ц, яким ПАТ "Житомиргаз" відмовлено у задоволенні позову про стягнення з позивача боргу за послуги з постачання природного газу за спливом строків позовної давності.

Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц (провадження № 61-22702сво18).

З огляду на те, що суд не знайшов достатніх правових підстав для задоволення основної вимоги про зобов`язання відповідача ТОВ «Житомиргаз збут» відновити газопостачання до буд. АДРЕСА_1 та укласти договір про надання послуг з газопостачання природного газу, не підлягає задоволенню і похідна від неї вимога про відшкодування моральної шкоди, яку позивач просив стягнути з АТ "Житомиргаз", оскільки не доведено порушення прав споживача в тому числі АТ "Житомиргаз".

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Головуючий суддя В. П. Маслак