Дата документу 11.08.2020 Справа № 333/3677/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/3677/15
Провадження №22-ц/807/2343/20
Головуючий в 1-й інстанції Фунжий О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2015 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому зазначила, що 23.03.1990 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом державної РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис №95. За час шлюбу у них народилося двоє дітей донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживаючи у шлюбі сімейне життя не склалося, у зв`язку з чим 21.03.2015 року Жовтневим відділом державної РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції шлюб між нею та ОСОБА_3 розірваний, про що складено відповідний актовий запис №19. У зв`язку з тим, що між сторонами не було досягнуто згоди у питанні поділу майна, набутого ними за час шлюбу, позивач звернулася до суду з вимогою про визнання за нею право власності на нерухоме майно, яке складається з 1/2 частки складу літ. «Д», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 803,4 кв. м, розташованого на земельній ділянці площею 46970 кв. м, поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши їй 1/2 частку автомобіля марки PEUGEOT, моделі BOXER, 2001 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та визнати за нею право власності на 1/2 частку зазначеного вище автомобіля.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2015 року, затверджено мирову угоду від 08.07.2015 року, укладену на підставі взаємних поступок між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про наступне:

-відповідач відмовляється на користь Позивача від своєї 1/2 частки у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль марки PEUGEOT BOXER, 2001 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-позивач в рахунок відшкодування вартості 1/2 частки автомобіля марки PEUGEOT BOXER, 2001 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, сплачує Відповідачу 35250,00 грн.;

-право власності на автомобіль марки PEUGEOT BOXER, 2001 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в цілому визнається за Позивачем, що в подальшому підлягає державній реєстрації за Позивачем в органах ДАІ;

-відповідач визнає право особистої приватної власності Позивача на 1/2 частку нерухомого майна, складу літ. «Д», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , придбаного за особисті грошові кошти за договором купівлі-продажу від 24.03.2004 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. в реєстрі за №699;

-на підтвердження виконання Позивачем свого обов`язку, передбаченого п.2 цієї мирової угоди, Відповідач зобов`язується представити Позивачу розписку, яка посвідчує отримання визначеної грошової суми;

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та визнання права власності - закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, скаржник у справі є кредитором відповідача, і ухвала суду про затвердження мирової угоди порушує його права та обов`язки, є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до обставин встановлених заочними рішеннями Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018 року у цивільній справі ЄУН №331/5864/18 та від 20.02.2020 року у цивільній справі ЄУН №331/2227/19, 29.01.2014 року ОСОБА_3 за договором позики, який був укладений між ним та ОСОБА_6 отримав від останнього грошові кошти у розмірі 75000,00 доларів США, які зобов`язався повернути в повному обсязі до 05.03.2014 року.

У встановлений договором строк, відповідач ОСОБА_3 кошти не повернув.

03.07.2018 року та 22.02.2019 року між ОСОБА_6 , як первісним кредитором ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , було укладено два договори про часткове відступлення права вимоги, згідно яких ОСОБА_1 в порядку приписів ст. ст. 512-514 ЦК України отримав право вимоги до ОСОБА_3 на суму 10000,00 грн. та 2073397,37 грн., відповідно.

20.12.2018 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі ЄУН №331/5864/18, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 10000,00 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

20.02.2020 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № ЄУН 331/2227/19, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 2073397,37 грн. та судовий збір у розмірі 9605,00 грн.

Вказаними рішеннями суду першої інстанції встановлена наявність у ОСОБА_3 на час вирішення в суді питання про поділ майна подружжя боргових зобов`язань, кредитором у яких на час подання апеляційної скарги є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно д ст. 175 ЦПК України, у редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 23 і 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК) .

Затверджуючи мирову угоду у справі, судом першої інстанції не було встановлено всього обсягу спільно нажитого майна подружжя, наявності у сторін у справі боргових зобов`язань, а головне не було перевірено обставин з приводу порушення прав, свобод та інтересів інших осіб.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направлення питання щодо затвердження мирової угоди для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2015 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 12 серпня 2020 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

судді: О. В. Крилова

О.З. Поляков