Дата документу 27.01.2020 Справа № 554/423/16-ц
Провадження № 2/554/23/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі :

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Гаврись В.В.

за участю відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Ніколаєвої І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді Савченко Людмили Іванівни по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа, провадження по справі було зупинено ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 06 лютого 2018 року.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа була передана до мого провадження 12 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 03 вересня 2019 року провадження по справі поновлено та призначено справу до судового розгляду.

З 01 жовтня 2019 року по 02 жовтня 2019 року провадження по справі було зупинено, у зв`язку із вирішенням питання про відвід судді.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року за заявою ОСОБА_2 провадження по справі було зупинено до розгляду іншої справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики неукладеним, яка перебувала на розгляді в Октябрському районному суді м.Полтави (№ 554/7809/19).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 15 жовтня 2019 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

24 грудня 2019 року судове засідання було відкладено для повторного виклику сторін на 27 січня 2020 року.

23 січня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Савченко Л.І., оскільки нею 28.11.2019 року по справі № 554/4293/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів винесено рішення, яким грубо порушено конституційний принцип рівності сторін перед судом і законом на користь відповідача ОСОБА_1 . Так, останнього було звільнено від сплати більшої частини штрафних санкцій, в той час як її клопотання про зменшення сплати судового збору по вказаній справі, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, задоволено не було. Вважає, що таке рішення підриває авторитет судової влади, оскільки упереджене ставлення до неї ревізує та нівелює сам договір позики та продукує недобросовісну поведінку боржника. На вказане рішення нею подана апеляційна скарга, також вона звернулася на дії судді Савченко Л.І. зі скаргою до Вищої ради правосуддя, Громадської ради доброчесності та має намір звернутися до провідних ЗМІ. Крім того, цивільна справа № 554/423/16-ц теж є справою про арифметичні підрахунки і вважає, що в судді склалося заздалегідь негативне відношення до неї і вона проти таких арифметичних навичок. Також суддею Савченко Л.І. в порушення УПК не внесено до ЄДРСР ухвали про поновлення розгляду справи № 554/423/16-ц, що позбавляє її інформації про стан розгляду справ.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Позивач ОСОБА_3 прохала розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні надав слово своєму представнику.

Представник відповідача ОСОБА_4 підстави викладені у заяві не підтримала, вважає їх надуманими та необґрунтованими.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про відвід судді Савченко Л.І., суд приходить до висновку про задоволення заяви про відвід з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, що визначено ч.3 ст. 39 ЦПК України.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи, що про підставу для відводу заявнику стало відомо після ухвалення Октябрським районним судом м.Полтави у складі головуючого судді Савченко Л.І. рішення від 28.11.2019 року по справі № 554/4293/19, а даних про те, коли саме заявник дізналася про підстави для відводу, матеріали справи не містять, а також те, що розгляд справи по суті не розпочато, суд приходить до висновку про прийняття вказаної заяви.

Як вбачається із заяви про відвід, підставою для відводу судді Савченко Л.І. є те, що нею ухвалене рішення у іншій цивільній справі № 554/4293/19, з яким не погодилася ОСОБА_2 та вважає, що суддя Савченко Л.І. має до неї упереджене ставлення. Крім того, нею не винесено до ЄДРСР ухвали про поновлення розгляду справи № 554/423/16-ц.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції. Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визначається та дії принцип верховенства права . Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги по-перше: бути суб`єктивно вірним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге: бути об`єктивно безстороннім, тобто, суд повинен ґрунтувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей у пункті 1 статті 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясуванння чи не має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності .

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безпосередньості.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як роз`яснює Європейський суд з прав людини у справі «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках.

Суд вважає, що заява про відвід судді підлягає задоволенню з тих підстав, що ОСОБА_2 не довіряє даному складу суду у зв`язку із тим, що вказана справа стосується арифметичних розрахунків, як і справа № 554/4293/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, рішенням суду від 28.11.2019 року в якій ОСОБА_1 було звільнено від частини штрафних санкцій.

Суд зазначає, що предметом обох позовів ОСОБА_2 до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за договором позики від 02 серпня 2013 року, яка складається із пені, але за різні періоди. При вирішенні справи № 554/4293/19 суд висловив свою правову позицію.

Таким чином, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді зазначеної цивільної справи, запобігання звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід.

Разом з тим, суд зазначає, що всі прийняті судом судові рішення внесені до ЄДРСР, а поновлення розгляду справи після скасування апеляційною інстанцією ухвали про зупинення провадження по справі, чинним ЦПК України не передбачено.

Інші заявлені у заяві підстави для відводу є безпідставними та необґрунтованими, а тому не послугували підставою для задоволення вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 36, 39,40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді Савченко Людмили Іванівни по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Справу передати до канцелярії Октябрського районного суду м.Полтави для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І.Савченко