Справа № 442/8476/19
Провадження № 2/442/281/2020
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"23" січня 2020 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

11.12.2019 ПАТ КБ « ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

12.12.2019 судом скеровано запит до відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1 .

02.01.2020 на адресу суду поступила відповідь відділу АДР, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою, зазначеною у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Проте, як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви долучено Генеральну угоду та витяг з Умов та правил, які складені російською мовою.

Статтею 10 Конституції України визначено, що держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. В Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України. Держава сприяє вивченню мов міжнародного спілкування. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Відповідно до ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

З огляду на зазначене, додатки до позовної заяви повинні бути викладені державною (українською) мовою.

Позивач не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення письмових доказів у відповідність до вимог закону.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відтак суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху для надання можливості позивачу усунути вказані вище недоліки, шляхом приведення письмових доказів у відповідність до вимог закону і надати такі в перекладі на українську мову

.

Керуючись ст. 187 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Надати позивачу термін для виправлення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Грицай М.М.