провадження № 2/521/3164/20
08 вересня 2020 року
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Жураківській Н. А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області, ПАТ «БАНК КІПРУ» про скасування арешту,
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області, ПАТ «БАНК КІПРУ» про скасування арешту, посилаючись на те, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.10.2010 року на все її нерухоме майно накладено арешт.
27.11.2019 року позивач отримала відповідь з Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, з якої вбачається, що винести постанову про скасування арешту з нерухомого майна не уявляється можливим, так як матеріали виконавчого провадження було знищено за закінченням терміну зберігання.
У зв`язку з тим, що виконавче провадження знищено, позивач звернулась до суду з позовом про зняття арешту.
Позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу просить розглянути в спрощеному провадженні, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 21927470 від 28.10.2010 року на все нерухоме майно позивача накладено арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Детальний аналіз норм діючого законодавства, дає змогу зробити висновок, що після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен зняти, арешти та інші обмеження, які накладаються на майно впродовж виконання виконавчих дій.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Накладені обтяження позбавляють можливості позивача вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном.
За таких обставин суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 265, 279, 280, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати обтяження у вигляді арешту та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладене на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника від 28.10.2010 року за №10418995 у виконавчому проваджені ВП №21927470, Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ, Раєв О.Л., реєстраційний номер обтяження № 10418995, зареєстровано 28.10.2010 року Одеською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.Михайлюк