Справа № 527/331/20
провадження 2/527/265/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

з участю секретаря судових засідань - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 527/331/20 за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з залученням третьої особи - приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу Похилої І.Г., про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

20.02.2020 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом.

Мотивував його тим, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на землю є власником земельної ділянки площею 4,4597 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10.09.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка діяла від імені відповідача на підставі довіреності, посвідченої Похилою І.Г., приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу 25.07.2013 року за реєстровим №881, було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :00:017:0031, строком на 49 років. Вказаний договір був посвідчений 10.09.2014 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу за реєстровим №1189. Оригінал договору та правовстановлюючих документів на земельну ділянку позивачу повернуто не було. Відповідно до п. 5.1 Договору, розмір орендної плати за один календарний рік становить 3374,76 грн, що на момент підписання договору складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно п. 5.2 договору, за домовленістю сторін орендна плата вноситься у грошовій формі, шляхом виплати усієї суми орендної плати за весь строк, на який передається в оренду земельна ділянка та що підписанням цього договору орендодавець (позивач) підтверджує факт виплати йому 165363,24 грн орендної плати за весь строк оренди. При цьому, представником орендаря ОСОБА_4 орендодавця було введено в оману стосовно оплати орендної плати за весь період дії договору оренди. Сам договір оренди позивачем прочитано не було, нотаріус його змісту позивачу не роз`яснив. До укладення договору позивачу було сплачено лише близько п`яти з половиною тисяч гривень, а інші грошові кошти повинні бути сплачені до кінця 2014 року. Проте, до цього часу орендодавець земельної ділянки жодних грошових коштів по договору оренди землі не отримав. Укладення спірного договору відбулося внаслідок необачності позивача, неправильного розуміння ним умов договору та обману орендаря і неправильного сприйняття ним фактичних обставин спірного договору оренди землі, що вплинуло на його волевиявлення.

Посилаючись на викладене, прохав розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,4597 га, кадастровий номер :00:017:0031, укладений 10 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений 10.09.2014 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу за реєстровим №1189.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Представник позивача ОСОБА_2 направив заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив.

Третя особа ОСОБА_5 направила заяву по розгляд справи без її участі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 676262 від 12.12.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 255, є власником земельної ділянки площею 4,4597 га, кадастровий номер :00:017:0031, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

10.09.2014 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу 25.07.2013 року за реєстром № 881, від імені ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.6-8).

Вказаний договір посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Похилою І.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1189.

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1, 2.2, 2.3 Договору, орендодавець зобов`язується передати орендареві в довгострокове платне користування (оренду) земельну ділянку загальною площею 4,4597 га, кадастровий номер :00:017:0031, розташовану на території Жуківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, для її господарського використання, шляхом ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а орендар зобов`язується прийняти земельну ділянку, використовувати її за цільовим призначенням та сплачувати орендну плату.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору, його укладено строком на 49 років ( з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Строк дії Договору починає обраховуватися з дня набрання ним чинності.

П.5.1 Договору оренди від 10.09.2014 року встановлено, що розмір орендної плати за один календарний рік становить 3374,76 грн, що на момент підписання цього Договору складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У відповідності до п. 5.2 Договору, за домовленістю між сторонами орендна плата вноситься в грошовій формі, шляхом виплати всієї суми орендної плати за весь строк, на який передається в оренду земельна ділянка, що становить предмет цього договору. Орендодавець підписанням цього договору підтверджує, що на момент підписання цього договору та посвідчення його нотаріально орендна плата за користування земельною ділянкою протягом 49 років в сумі 165363,24 грн., яка обрахована без урахування індексації, яка буде проведена у наступних роках, виплачена орендарем орендодавцю в повному обсязі. Будь - яких претензій фінансового характеру з питань виплати орендної плати по цьому договору орендодавець до орендаря, протягом строку дії договору, не має.

Згідно п. 5.5 Договору оренди, порушення строків виплати орендної плати по договору не може бути підставою для розірвання договору, а є підставою для застосування до орендаря відповідальності, встановленої сторонами у п. 15.3 цього Договору.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У даній справі між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (далі - Закон), ЦК України, іншими законами України, постановами Кабінету Міністрів України, у випадках, передбачених цим Законом, а також договором оренди землі.

Згідно із ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначено в ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як зазначено в ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний на вимогу однієї зі сторін договору за рішенням суду в порядку встановленому законом.

Згідно із пунктом «д» ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Як зазначено в ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду, зокрема , в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього закону та умовами договору.

Як вбачається з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У статті 15 Закону України «Про оренду землі» вказано, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з п. в) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ст. 409 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Аналогічна норма міститься в ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»: орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Свої вимоги про розірвання Договору оренди позивач обґрунтовує порушенням відповідачем вимог ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України щодо порушення зобов`язання своєчасно сплачувати орендну плату , що є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

В той же час, у відповідності до п. 5.2 Договору від 10.09.2014 року, за домовленістю між сторонами орендна плата вноситься в грошовій формі, шляхом виплати всієї суми орендної плати за весь строк, на який передається в оренду земельна ділянка, що становить предмет цього договору. Орендодавець підписанням цього договору підтверджує, що на момент підписання цього договору та посвідчення його нотаріально орендна плата за користування земельною ділянкою протягом 49 років в сумі 165363,24 грн., яка обрахована без урахування індексації, яка буде проведена у наступних роках, виплачена орендарем орендодавцю в повному обсязі. Будь - яких претензій фінансового характеру з питань виплати орендної плати по цьому договору орендодавець до орендаря, протягом строку дії договору, не має.

Вказаний договір оренди земельної ділянки від 10.09.2014 року підписаний сторонами та посвідчений нотаріально. Факти стосовно підписання Договору орендодавцем та орендарем, дати його підписання, дати його реєстрації сторонами не оспорювалися.

Відомості щодо визнання вказаного договору чи окремих його пунктів недійсним, на момент розгляду справи відсутні.

Отже, сторони договору, дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, до яких, зокрема, відноситься розмір орендної плати та порядок її сплати.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б доводили факт невиконання відповідачем обов`язків, передбачених Договором оренди земельної ділянки від 10.09.2014 року та ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди землі, передбачені п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України.

Крім того, позовні вимоги про розірвання договору оренди землі від 10.09.2014 року обґрунтовані тим, що укладення спірного договору відбулося внаслідок необачності позивача, неправильного розуміння ним умов договору та обману орендаря і неправильного сприйняття ним фактичних обставин спірного договору оренди землі, що вплинуло на його волевиявлення

Ст. 203 ЦК України регламентує загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В той же час, у відповідності до положень ч.1 ст. 215 ЦК України, недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5, 6 ст. 203 ЦК України є підставою недійсності правочину, а не підставою для його розірвання.

В той же час, позивачем в позовній заяві вимоги щодо визнання договору оренди недійсним не заявлялися.

Будь - яких інших підстав для розірвання договору оренди землі від 10.09.2014 року в позовній заяві не вказано, доказів істотного порушення договору відповідачем не зазначено.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання договору оренди землі не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 628, 629, 638, 651, 792 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», ст.12, 13. 81, 89 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з залученням третьої особи - приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу Похилої І.Г., про розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т. В. Левицька