Справа № 726/1742/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.07.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Стрільця Я.С.
з участю: секретаря судових засідань Климус Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна Чернівецької області питання про розподіл судових витрат після ухвалення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, -
15.01.2020 в судовому засіданні представник відповідача адвокат Рендюк Н.В. подала заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про стягнення з відповідача судових витрат. 24.07.2020 судом прийнято рішення по справі та призначено в зв`язку з даною заявою судове засідання на 30.07.2020, а також встановлено останній строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до 29.07.2020 року. 27.07.2020 року від представника відповідача до суду надійшла заява про відшкодування судових витрат та документи щодо витрат на професійну правничу допомогу, які понесені відповідачем.
Так, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи, що відповідає положенню ч. 1 ст. 223 ЦПК України.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2020 року Заставнівським районним судом Чернівецької області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткової витрати на дітей в сумі 1543,31 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
До ухвалення рішення по справі, а саме 15.01.2020 року в судовому засіданні представник відповідача адвокат Рендюк Н.В. подала заяву про наявність понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 159 том 1) та повідомила, що докази, які підтверджують зазначені витрати, будуть надані суду у строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України. До вказаної заяви додано Договір про надання професійної правничої допомоги від 04.11.2019, розрахунок розміру витрат за надання професійної правничої допомоги, акт №1 приймання-передачі наданих послуг, квитанція №1 від 06.11.2019 про отримання гонорару, квитанція №2 від 26.12.2019 про отримання гонорару (а.с. 160-166 том 1) та копії адвокатських запитів.
27.07.2020 року представником відповідача адвокатом Рендюк Н.В. надано суду на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу розрахунок розміру витрат за надання професійної правничої допомоги від 24.07.2020, акт №2 приймання-передачі наданих послуг від 24.07.2020, квитанція №3 від 24.07.2020 та копії адвокатських запитів.
Дослідивши надані представником відповідача документи, судом встановлено, що в таких наявний обґрунтований розрахунок витраченого адвокатом часу щодо надання кожного виду послуг, зазначено конкретний обсяг наданих послуг, зазначено вартість кожного виду послуг окремо.
Згідно ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, може бути договір про надання правової допомоги. Статтею 30 вказаного закону регламентовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до норм статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача дотримані норми чинного законодавства.
Суд враховує те, що позовні вимоги позивача задоволено частково в розмірі 1543,31 гривень, що становить 18,8% від ціни позову 8219,41 (100%). У зв`язку з цим з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу, що становить 7957,60 гривень. Даний розмір судових витрат отриманий шляхом проведення розрахунку відношення загального розміру витрат на правову допомогу до розміру задоволених позовних вимог (9800 грн. = 100%, а 7957,60 грн. = 81,2% - це відсоток вимоги в задоволенні якої відмовлено).
В своїй заяві від 30.07.2020 представник позивача просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача щодо стягнення судових витрат та посилається на висновок ВП ВС, який викладено в постанові від 12.11.2019 в справі №904/4494/18. Разом з тим, даний висновок зроблено відносно сторони позивача, оскільки останній при зверненні до суду разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Це і послужило підставою для відмови у стягненні судових витрат. Разом з тим, суд касаційної інстанції в п.6.51 вищевказаної постанови зазначив, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Таким чином, це право, а не обов`язок суду. Дане положення є диспозитивним та застосовується судом виходячи з конкретної справи та встановлених обставин.
З врахуванням викладеного, суд не враховує та не бере до уваги дані посилання представника позивача, оскільки представник відповідача належним чином обґрунтувала розмір понесених судових витрат своїм довірителем.
Крім того, представником позивача адвокатом Поляк П.П. на електронну адресу суду 29.07.2020 о 18:08 годині направлено клопотання про приєднання до справи доказів понесених стороною позивача витрат на правничу допомогу. Дане клопотання зареєстровано 30.07.2020, оскільки надійшло до суду після завершення робочого дня, що підтверджується інформацією про надходження пошти на електронну скриньку суду. До клопотання надано звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи від 29.07.2020, фіскальний чек про сплату гонорару, договір №47/19 про надання юридичної (правничої) допомоги від 15.03.2019. Також судом встановлено, що при зверненні до суду із позовом, стороною позивача було надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с. 85 том 1). Прохальна частина позову містила вимогу про вирішення питання про стягнення судових витрат.
Суд звертає увагу на той факт, що стороною позивача під час розгляду справи судом не надано жодних доказів на підтвердження розміру реально понесених стороною позивача судових витрат пов`язаних з отриманням правничої допомоги. Крім того, ні позивачем ні представником позивача у відповідності до вимог ст.141 ч.8 ЦПК України, не зроблено заяву про надання суду доказів щодо понесених судових витрат в строк передбачений законом. Подане представником клопотання, яке зареєстроване 30.07.2020, до суду надійшло з порушенням процесуального строку. Всі вказані обставини свідчать про недотримання стороною позивача регламентованого процесуальним законом порядку подачі заяви про стягнення судових витрат та надання відповідних доказів. Саме тому, в задоволенні заяви представника позивача про стягнення судових витрат необхідно відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 247, 258-259, 263-265, 270, 272, 352, 354, 355, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, суд,-
Заяву представника відповідача адвоката Рендюк Н.В. про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , понесені ним витрати на професійне правничу допомогу в розмірі 7957,60 гривень.
В задоволенні заяви представника позивача адвоката Поляка П.П. про відшкодування судових витрат відмовити.
На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ