КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 2-87/12

номер провадження: 22-ц/824/5188/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дубчак Лесі Сергіївни на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2013 року у складі судді Медведєва К.В., у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2010 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року у розмірі 117 979,01 доларів США, що еквівалентно 939 761 грн 80 коп. та штрафні санкції у розмірі 53 126 грн 65 коп.

У вересні 2010 року публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 03 липня 2012 року, просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року у розмірі 162 525,52 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України становить 1 298 985 грн 22 коп., а також стягнути з відповідачів на свою користь судовий збір у розмірі 3 219 грн 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн 00 коп.

Позовна заява ПАТ «Кредитпромбанк» мотивована тим, що 21 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 49.32/71/07-Zn, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 107 000 доларів США зі сплатою 13,6 % річних на строк до 20 вересня 2021 року. На забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором, 21 вересня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 49.32/71-П1/07-Zn, за умовами якого поручитель ОСОБА_1 зобов`язалася солідарно відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання зобов`язань позичальником, які виникають з умов кредитного договору.

Позивач вказував, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків, внаслідок чого станом на 15 червня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 162 525,52 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України становить 1 298 985 грн 22 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 98 720, 30 доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 43 611,37 доларів США, пені у розмірі 16 983,85 доларів США, штрафу у розмірі 3 210 доларів США. Посилаючись на те, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ст.554 ЦК України), позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2010 року цивільну справи за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року та цивільну справу за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року, об`єднано в одне провадження та присвоєно №2-2733/2010 (а.с.36, т1).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2013 року позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року та позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року, роз`єднано у самостійні провадження. Позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року виділено у самостійне провадження (а.с.119, т.2).

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2013 року позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» суму боргу за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року у розмірі 162 525,52 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 1 298 985 грн 22 коп., а також стягнуто заборгованість за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року, з яких: 98 720,30 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 789 021 грн 99 коп. - заборгованість за кредитом; 43 611,37 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 348 563 грн 87 коп. - заборгованості за відсотками; 16 983,85 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 135 743 грн 42 коп. - пеня; 3 210,00 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 25 655 грн 93 коп. - штраф.

Також стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» судовий збір у розмірі 3 219 грн 00 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн 00 коп.

30 грудня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дубчак Л.С. подала до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2013 року. До вказаної заяви адвокат Дубчак Л.С. додала ксерокопію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16 липня 2010 року, з якого видно, що 16 липня 2010 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвища на « ОСОБА_1 », що також підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 07 жовтня 2010 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с.219-220, 221, т.2).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дубчак Л.С. про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2013 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року та за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року, а також в частині стягнення з ОСОБА_1 судових витрат, представник ОСОБА_1 - адвокат Дубчак Л.С. 11 лютого 2020 року подала апеляційну скаргу через Київський апеляційний суд, в якій просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог ПАТ «Кредитпромбанк», посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права (а.с.33-60, т.3).

19 лютого 2020 на запит Київського апеляційного суду від суду першої інстанції надійшли матеріали даної цивільної справи, з яких вбачається, що 11 лютого 2020 року адвокат Дубчак Л.С. подала до суду першої інстанції аналогічну апеляційну скаргу на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2013 року (а.с.2-29, т.3), а тому подані апеляційні скарги фактично вважаються однією апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що позивач ПАТ «Кредитпромбанк», направивши боржнику та поручителю повідомлення-вимогу від 08 лютого 2010 року відповідно до положень пункту 4.6 кредитного договору № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року, змінив строк виконання основного зобов`язання, який у повідомленні-вимозі визначено 08 березня 2010 року. Тому ПАТ «Кредитиромбанк» повинен був звернутися до суду з позовом до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором у строк не пізніше 09 вересня 2010 року. Однак з даним позовом ПАТ «Кредитиромбанк» звернулось до суду лише 16 вересня 2010 року, тобто із пропуском шестимісячного строку пред`явлення вимоги до поручителя, встановленого до ч.4 ст.559 ЦК України. Тому вважає, що порука ОСОБА_1 за договором поруки № 49.32/71-П1/07-Zn від 21 вересня 2007 року є припиненою відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції помилково стягнув солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року, оскільки цей договір укладений між ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_2 та не стосується предмету спору у даній справі. Вказує, що ОСОБА_1 даний кредитний договір №ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року не укладала та на забезпечення виконання зобов`язань за цим договором не поручалась.

Учасники справи не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року та заборгованості за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року, а також в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» судових витрат, не оскаржується, тому відповідно до положень ч.1 ст.367 ЦПК України законність ухваленого у цій частині рішення суду першої інстанції колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій і вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» суму боргу за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 у порушення умов цього кредитного договору належним чином зобов`язання не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованості за цим договором. Враховуючи, що на підставі статей 553, 554 ЦК України боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність за неналежне виконання зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року.

Проте в повній мірі з наведеними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 вересня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 49.32/71/07-Zn, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 107 000 доларів США, зі сплатою 13,6 % річних на строк до 20 вересня 2021 року.

Згідно з пунктом 3.3 кредитного договору, ОСОБА_2 зобов`язалась сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом до 10 числа кожного календарного місяця включно, а також 20 вересня 2021 року або в день повного дострокового погашення кредиту шляхом внесення готівки у касу банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку. Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у пункті 1.4 кредитного договору.

Відповідно до пункту 3.8 кредитного договору, ОСОБА_2 зобов`язалася за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитами, сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченого платежу.

Згідно пункту 4.2 кредитного договору, у разі недотримання позичальником умов цього договору та/або іпотечного договору банк має право вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих процентів за користування ними, відшкодування збитків, заподіяних банком внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору.

Пунктом 4.6 кредитного договору передбачено, що банк має право у разі недотримання позичальником умов цього договору, а також у разі погіршення фінансового стану позичальника, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування ним, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання неналежного виконання позичальником умов цього договору, а у разі невиконання позичальником вимог звернути стягнення на предмет застави (іпотеки), що виступає забезпеченням виконання цього договору.

За наявності обставин, визначених пунктом 4.6. цього договору, банк рекомендованим листом надсилає на адресу позичальника, зазначену в розділі 8 цього договору, письмове повідомлення-вимогу, де зазначає термін для дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування ним. У разі невиконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту та нарахованих процентів, що міститься в письмовому повідомленні-вимозі банку, в термін визначений таким письмовим повідомленням-вимогою, остаточний термін повернення кредиту, визначений пунктом 1.1 цього договору змінюється. Таким терміном буде вважатись термін, визначений банком у письмовому повідомленні - вимозі, при настанні якого позичальник має виконати вимогу банку щодо дострокового повернення кредиту та сплати процентів. При цьому сторони досягли згоди, що така зміна остаточного терміну повернення кредиту, визначеного пунктом 1.1 цього договору, яка є наслідком настання обставин, визначених пунктом 4.6 цього договору, настає без укладення між сторонами будь-яких додаткових угод до цього договору.

На забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, 21 вересня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 49.32/71-П1/07- Zn, за яким вона зобов`язалася солідарно відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання зобов`язань позичальником, які виникають з умов кредитного договору від 21 вересня 2007 року (а.с.16, т.1).

Відповідно до пункту 2.2 договору поруки, при порушенні ОСОБА_2 своїх зобов`язань за платежами, що виникли за кредитним договором, поручитель на підставі письмового повідомлення позичальника або банку, в триденний строк (включаючи день отримання повідомлення), виконує в повному обсязі платіжні зобов`язання позичальника за кредитним договором, які підлягали виконанню, але не були виконані позичальником.

Згідно з пунктом 3.1 договору поруки, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договору №49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року.

У п.3.4 договору поруки визначено, що строк позовної давності за цими договорами встановлюється у три роки.

По справі встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, 10 лютого 2010 року ПАТ «Кредитпромбанк» направило на адресу ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 повідомлення-вимогу від 08 лютого 2010 року за №3637/49.48-17554-49.48 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 115 097,37 доларів США у строк до 08 березня 2010 року.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування зобов`язання поруки. Право кредитора й обов`язок поручителя після спливу строку поруки припиняються. А тому кредитор не може вчиняти жодних дій щодо реалізації його права, зокрема і застосування примусових заходів захисту в судовому порядку. Навіть якщо в межах строку поруки була пред`явлена претензія, і поручитель не виконав вказані у ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами строку поруки, оскільки із його закінченням відповідне право припинилося.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-6цс14. Підстав відступати від цього висновку не встановив і Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 2609/241024/12 (2-5831/12).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Встановивши, що у зв`язку із невиконанням позичальником ОСОБА_2 умов кредитного договору №49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року ПАТ «Кредитпромбанк» скористалося своїм правом на дострокове повернення кредитних коштів і направило 10 лютого 2010 року на адресу ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 повідомлення-вимогу від 08 лютого 2010 року про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором до 08 березня 2010 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України банк змінив строк виконання основного зобов`язання, та починаючи з 09 березня 2010 року набув право пред`явити позов до поручителя ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року протягом шести місяців від дня настання нового строку виконання основного зобов`язання, тобто, до 09 вересня 2010 року включно.

Проте із таким позовом до поручителя ОСОБА_1 позивач ПАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду лише 16 вересня 2010 року (а.с.25, т.2), тобто поза межами шестимісячного строку дії поруки ОСОБА_1 за договором поруки від 21 вересня 2007 рокувідповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, а відтак порука ОСОБА_1 , яка виникла на підставі договору поруки від 21 вересня 2007 року, укладеного між нею та ПАТ «Кредитпромбанк», є припиненою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» до поручителя ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Подібних висновків щодо застосування ч.4 ст.559 ЦК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, дійшов Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 2609/241024/12 (2-5831/12).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, у порушення ст.ст.212-214 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, наведених вище обставин не враховував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року.

Також колегія суддів не погоджується із заочним рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року, з таких підстав.

За змістом ст.11 ЦПК України, в редакції, чинній на час вирішення справи у суді першої інстанції, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту позову вбачається, що ПАТ «Кредитпромбанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року у розмірі 162 525,52 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України становить 1 298 985 грн 22 коп. (а.с.6-8, т.2).

Тобто, предметом спору є стягнення заборгованості лише за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року.

Отже, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог ПАТ «Кредитпромбанк», що призвело до ухвалення незаконного рішення в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування заочного рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року та заборгованості за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року і ухвалення нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року, з наведених вище підстав.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2 550 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією №119 від 13 березня 2020 року (а.с.77, т.3).

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і в позові ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року відмовляє, тому з позивача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 550 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дубчак Лесі Сергіївни -задовольнити.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року та заборгованості за кредитним договором № ML-003/016/2008 від 01 лютого 2008 року, а також в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» судових витрат - скасувати.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.32/71/07-Zn від 21 вересня 2007 року - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 550 грн 00 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: