Справа № 462/2846/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 26.04.2019 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дядько ОСОБА_4 . Бабі ОСОБА_5 та його дядькові ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0.0329 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:015:0101. Дядьком ОСОБА_4 14.12.2013 р. було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього його майна на випадок його смерті є він, ОСОБА_2 . На підставі заповіту він звернувся в Сьому Львівську державну нотаріальну контору з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак отримав лист від нотаріуса, яким його проінформувано, що частки співвласників земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_1 , є невизначними, тому для визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування йому слід звернутися до суду. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 0.0329 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 , яку фактично прийняв спадкоємець за законом першої черги її син, дядько ОСОБА_4 , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але за життя спадкове майно не зареєстрував. Інших спадкоємців не було. Вважає, що розмір часток у спільній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рівні. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0.0329 га. розташовану за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:015:0101, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, причина неявки суду невідома.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, який приймав участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст.1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтями 1296-1299 ЦК України визначено, що питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Пленумом Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що згідно до Державного Акту на право приватної власності на землю серія ЛВ 30615003, від 26 лютого 1997 року земельна ділянка, що розташована за адресоюАДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:015: належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом не встановлено, що між співвласниками земельної ділянки існувала будь-яка домовленість щодо розміру часток спільної сумісної власності. Таким чином, розмір ідеальних часток ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в праві спільної власності на земельну ділянку, загальною площею площею 0.0329 га. розташованої за адресою АДРЕСА_1 , становить по Ѕ кожного (1 :2).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 82 років, про що зроблений актовий запис за №5404 від 03 вересня 1999 року відділом РАГС Львівського міськвиконкому.

Згідно до довідки ЛКП «Сяйво» від 4.04.2019 року ОСОБА_4 постійно проживав разом з ОСОБА_3 таким чином, можна вважати, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Згідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 80 років, про що зроблений актовий запис за №1889 від 18 грудня 2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Як вбачається з заповіту від 14 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лучко І.Я. у реєстрі за №3753 за життя ОСОБА_4 заповів все своє майно ОСОБА_2 .

Листом за №103/02-14 від 4.12.2019 року Сьома львівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини позивачу на земельну ділянку. Підставою такого стало невизначеність часток співвласників земельної ділянки.

Суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими, оскільки позивач має право, як спадкоємець за заповітом на спадкування майна померлого ОСОБА_4 . Суд також враховує, що при цьому права та інтереси відповідача Львівської міської ради ніяким чином не порушуються.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та покладає на позивача.

Керуючись ст.2,10, 11, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0.0329 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:015:0101, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту судового рішення 24.01.2020 року.

Суддя: Н.М.Румілова