Справа № 638/5743/20
Провадження № 2/638/3357/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.

при секретарі - Цуваревій Р.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 27.04.2020 рокупоштовим засобом зв`язку звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а саме просить суд: 1) розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №435 від 08.08.2008 року, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 27.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. В обґрунтування позовних вимог позивачвказує, що 08.08.2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого народився сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони з чоловіком разом не проживають, сімейно-шлюбні відносини припинені, почуття любові, дружби та поваги втрачені. З жовтня 2019 року спілкування з відповідачем, який матеріально дитинів не допомагає, припинилось. На момент звернення до суду сторонами не досягнуто згоди з приводу виконання відповідачем обов`язку утримувати сина. Просить суд позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засiдання не з`явилася, до суду подала заяву, в якiй просить справу розглянути без її участi, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Вiдповідач ОСОБА_2 в судове засiдання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності; проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі і без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 08.08.2008 року зареєстровано шлюб, актовий запис №435, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 .

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 04.04.2013 року.

Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу Українипередбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (статті 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1, 2 статті 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Даних про працевлаштування відповідача, про наявність у нього нерухомого майна та інших джерел доходу матеріли справи не містять. Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що відповідач є здоровою, працездатною молодою особою, даних про наявність обмежень за станом здоров`я не має, дані про наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб також відсутні.

Отже, приймаючи до уваги як рівень прожиткового мінімуму дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини до її повноліття, враховуючи інтереси останньої, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000 (двох тисяч) грн. 00 коп. щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 27.04.2020 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем ОСОБА_1 23.04.2020 року при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн. на рахунок УДКСУ в Шевченківському районі, що підтверджує квитанція про сплату №110, а тому, з огляду на приписи частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 % суми сплаченого судового збору.

Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»).

Оскільки позовна вимога ОСОБА_1 стягнення аліментів задоволена, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 2456, 104, 105, 110, 112, 113,141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 05.11.2001 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 08.08.2008 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №435, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 05.11.2001 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з 27.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 05.11.2001 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова, , що розташоване за адресою: 61166, Харківська обл., м. Харків, вул. Бакуліна, 18, повернути позивачу - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 50 % суми сплаченого судового збору, тобто 420 (чотириста двадцять) грн. 40 грн., пов`язану з подачею позову до суду, який було сплачено на р/р UA0020003, МФО 899998, за квитанцією №110 від 23.04.2020 року (ХОУ АТ ОБУ, МФО 385213).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 05.11.2001 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішеннясуду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення. В частині стягнення аліментів за 1 місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Головуючий Шестак О.І.