Справа № 156/374/20 Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О. Р.
Провадження № 22-ц/802/805/20 Категорія: 1 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

секретар с/з - Галицька І.П.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Захарченко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -Управління культури з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації, про скасування рішення та протоколу зборів, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 29 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 через свого представника - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Релігійної організації «Свято-Миколаївська релігійна громада православної церкви України села Будятичі Іваничівського району Волинської області», Управління культури з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації про скасування рішення і протоколу зборів.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 26 червня 2020 року відповідача Релігійну організацію «Свято-Миколаївська релігійна громада Православної церкви України» замінено на двох відповідачів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

У вересні 2020 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам перебувати на земельній ділянці, яку обґрунтував тим, що такі обмеження будуть відповідати інтересам охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення та захисту прав і свобод інших людей. У заяві про забезпечення позову також зазначено, що предметом спору є визнання недійсним документу під назвою «Протокол №2», недостовірна інформація про назву юридичної особи з кодом , яка була внесена до Державного реєстру речових та майнових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером 211, за яким зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0178, де розміщена храмова споруда, не зареєстрована у Державному реєстрі речових та майнових прав. Відповідачі спровокували конфлікт між жителями сіл Будятичі та Космівка Іваничівського району Волинської області щодо користування храмовою спорудою.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 29 травня 2020 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і постановити судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав і просив скаргу задовольнити, представник третьої особи апеляційну скаргу заперечила, інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для забезпечення позову немає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

За положеннями статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, законом визначені наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цивільній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Стаття 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову - це заходи процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту цивільного процесуального права у тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно певної сторони у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Таким чином, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову можливе виключно за наявності вказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Разом з цим, розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, судом встановлено, що у своїй позовній заяві ОСОБА_2 просив суд скасувати прийняте загальними зборами Релігійної організації «Свято-Михайлівська релігійна громада Православної Церкви України села Будятичі Іваничівського району Волинської області» протокольне рішення №2 від 17 березня 2019 року, на підставі якого видано розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 16 квітня 2019 №214 та проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - релігійної громади щодо зміни повного найменування, скороченого найменування, зміни складу або інформації про засновників.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову представник позивача просить забезпечити позов про скасування протокольного рішення зборів релігійної організації шляхом заборони відповідачам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебувати на території земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0178.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову про скасування протокольного рішення зборів релігійної організації шляхом заборони відповідачам перебувати на території відповідної земельної ділянки, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 29 травня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді