Ухвала

15 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 264/767/17-ц

провадження № 61-6855св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 грудня 2018 року й постанову Донецького апеляційного суду від 06 березня 2019 року та ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 06 березня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору та договорів іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 20 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними окремі частини кредитного договору від 25 липня

2007 року № MR14G100160004, та додаткової угоди від 17 жовтня 2014 року до кредитного договору від 25 липня 2007 року № MR14G100160004, а саме визнано недійсними:

в пункті 7.1. кредитного договору від 25 липня 2007 року

№ MR14G100160004 сплату винагороди за надання фінансового інструменту щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту;

в пункті 7.1 додаткової угоди від 17 жовтня 2014 року до кредитного договору від 25 липня 2007 року № MR14G100160004 сплату щомісячної комісії в розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту;

в пункті 5 додаткової угоди від 17 жовтня 2014 року до кредитного договору від 25 липня 2007 року № MR14G100160004 визнано недійсним речення «при цьому, позичальник за весь період неналежного виконання зобов`язань

по сплаті плати за кредитом сплачує банку неустойку: в розмірі 100 %

від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом;

в розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором;

визнано недійсним абзац п`ятий пункту 5 додаткової угоди від 17 жовтня 2014 року до кредитного договору від 25 липня 2007 року

№ MR14G100160004 «терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю

50 (п`ятдесят) років».

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 06 березня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 грудня 2018 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту 7.1. кредитного договору від 25 липня 2007 року № MR14G100160004 у частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту щомісяця у період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту; визнання недійсним абзацу п`ятого пункту 5 додаткової угоди

від 17 жовтня 2014 року до кредитного договору від 25 липня 2007 року

№ MR14G100160004 «терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 50 (п`ятдесят) років» скасовано і у позові ОСОБА_1 у цій частині позову відмовлено.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 20 грудня 2018 року у частині визнання недійсним речення пункту 5 додаткової угоди від 17 жовтня 2014 року до кредитного договору

від 25 липня 2007 року № MR14G100160004 «при цьому позичальник за весь період неналежного виконання зобов`язань по сплаті плати за кредитом сплачує банку неустойку: в розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом; в розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором», змінено.

Визнано частково недійсним пункт 5 додаткової угоди від 17 жовтня

2014 року до кредитного договору від 25 липня 2007 року

№ MR14G100160004, а саме, у частині, яка визначає, що «позичальник

за весь період неналежного виконання зобов`язань по сплаті плати

за кредитом сплачує банку неустойку: в розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом; в розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором».

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 20 грудня 2018 року у частині визнання недійсним в пункті 7.1 додаткової угоди від 17 жовтня 2014 року до кредитного договору

від 25 липня 2007 року № MR14G100160004 сплату щомісячної комісії

у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року до Верховного Суду,

АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій у частині задоволення позовних вимог та у цій частині ухвалити нове рішення про відмову

у задоволенні цих позовних вимог.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У травні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає,

що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом

не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто

не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те,

що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору та договорів іпотеки призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними

у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному

веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович