справа № 165/599/19
провадження №2/165/23/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря судового засідання Пилипчук М.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Герасимчук Л.Р.,

спеціаліста Кантора Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом Нововолинської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення неотриманих коштів за фактичне використання без правовстанолюючих документів земельної ділянки,

встановив:

07 березня 2019 року Нововолинська міська рада Волинської області звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних Нововолинській міській раді в сумі 38208,84 грн. за безоплатне користування земельною ділянкою площею 0,0340 га. за адресою: АДРЕСА_1 .

04 вересня 2019 позивач уточнив вимоги і просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Нововолинської міської ради неотримані кошти за фактичне використання без правовстанолюючих документів земельної ділянки площею 0,0340 га. за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 38208,84 грн.

Вимоги в редакції заяви від 04.09.2019 (а.с.64-66) мотивовано тим, що Нововолинською міською радою було встановлено факт використання мешканцем міста Нововолинська Волинської області ОСОБА_2 земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Нововолинська Волинської області в особі Новоовлинської міської ради Волинської області, за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі складу механічного цеху без дозволу на те міської ради та з порушенням земельного та податкового законодавства, а саме реєстрації права користування земельною ділянкою.

У позові зазначено, що відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у приватній власності ОСОБА_2 перебувала частина будівлі складу механічного цеху за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 340,4 кв.м, право власності на яку виникло на підставі рішення Луцького міського суду Волинської області від 04.04.2002 у справі №2-2690/2002 (зареєстроване право власності на будівлю було 04.10.2005).

Позивач наголошує, що ОСОБА_2 самовільно, за відсутності правових підстав використовував належну Нововолинській міській раді земельну ділянку у своїй господарській діяльності, чим завдав позивачеві шкоди, а саме: через неоформлення документів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та відсутності реєстрації права на земельну ділянку не сплачував протягом 13 років плату за користування земельною ділянкою.

Комісією з питань визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Нововолинської міської ради, створеної відповідно до рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 20.04.2017 №123, 02 жовтня 2018 року обстежено земельну ділянку, вивчено документи, що містять інформацію про право власності на будівлю та складено акт обстеження земельної ділянки, яким встановлено відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті було складено акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, відповідно до якого розмір збитків, нанесених ОСОБА_2 територіальній громаді м. Нововолинська в особі Нововолинської міської ради Волинської області, у вигляді неодержаного доходу, який міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її самовільного зайняття та використання без правовстановлюючих документів складає 38208,84 грн. Сума збитків розрахована за період з 01.10.2015 до 01.10.2018.

Відповідно до п. 2.15 рішення виконавчого комітету Нововлинської міської ради від 20.04.2017 №123 «Про створення комісії з визначення та відшкодування збитків власникам земі та землекористувачам на території Нововолинської міської ради» розмір збитків розраховується, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки у вигляді недоотрианої Нововолинською міською радою орендної плати за період тимчасового використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів з порушенням земельного законодавства України.

Рішенням виконавчого комітету Нововлинської міської ради від 17.10.2018 №368 «Про затвердження акту комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Нововолинської міської ради» затверджено акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі від 02.10.2018 №8, що нанесені Нововолинській міській раді ОСОБА_2 у зв`язку із використанням земельної ділянки загальною площею 0,0340 га за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі складу механічного цеху за період з 01.10.2015 по 01.10.2018 у сумі 38208,84 гривень. Також даним рішенням рекомендовано ОСОБА_2 відшкодувати збитки не пізніше одного місяця після затвердження даного акту комісії. 24.10.2018 рекомендованим листом направлено ОСОБА_2 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 17.10.2018 №368 «Про затвердження акту комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Нововолинської міської ради» та два примірники проекту договору про добровільне відшкодування збитків. Протягом встановленого терміну ОСОБА_2 не підписав договір про добровільне відшкодування збитків та не відшкодував завданих збитків у сумі 38208,84 гривень. Вказано, що ОСОБА_2 не виконав обов`язку щодо належного та своєчасного оформлення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належне йому на праві власності нерухоме майно, та проявив бездільність у вчиненні передбачених чиним законодавством заходів щодо цього.

Позивач вважає, що неоформлення відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку призвело до неотримання міською радою коштів за користування земельною ділянкою для обслуговування об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто відповідач без законних підстав зберігав у себе майно - кошти в сумі 38208,84 грн, які повинен був сплатити у міський бюджет міста Нововолинська.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Нововолинської міської ради Волинської області неотримані кошти за фактичне використання без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 0,0340 га. за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 38208,84 грн. на рахунок міського бюджету.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав наведених в уточненій позовній заяві. Наголосила, що сума нарахованих збитків у вигляді неотриманого доходу була зафіксована актом комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Нововолинської міської ради від 02.10.2018 №8, що затверджений рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 17.10.2018 №368 «Про затвердження акту комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та зелекористувачам на території Нововолинської міської ради». Вказує, що рішення є обов`язковим для виконання. Вважає, що між позивачем та відповідачем виникли кондикційні відносини, що передбачають відповідальність за невиконання недоговірних зобов`язань. Пояснила, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, на підставі якої формується земельна ділянка та надається в оренду, розроблена не була через бездіяльність відповідача. Зазначає, що зв`язку із відсутністю технічної документації, неможливо було укласти договір оренди земельної ділянки. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Герасимчук Л.Р. позовні вимоги не визнала з підстав наведених у відзиві (а.с.70-72). Пояснила, що позовні вимоги грунтуються на розрахунках збитків, визначених комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, створеної рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради, розмір збитків розрахований у відповідному акті №8 від 02.10.2018, що затверджений рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради як не отримана орендна плата за користування земельною ділянкою. Наголошує, що її довіритель ОСОБА_2 не був пристунім під час комісійного обмеження земельної ділянки, розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснений відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару, грунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2017. Зазначає, що нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за спеціальною формулою з урахуванням коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту). У вищезгаданому акті безпідставно зазначено, що категорія земель є житловою чи громадською забудовою, відсутня план-схема земельної ділянки, не визначено її чітких розмірів, а представник позивача пояснив, що площу земельної ділянки, яка вказана у акті для обрахунку неотриманих позивачем коштів визначено, виходячи із площі нежилого прміщення, що належить відповідачу, що слід розцінити як приблизний розмір. Наголошує, що вказана земельна ділянка не відповідає криитеріям ст.79-1 ЗК України, зокрема є не сформованою, немає технічної документації, відомості про неї не внесені до Державного земельного кадастру, а тому не може вважатися об?єктом цивільного права. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю а також наголошує на застосуванні строків позовної давності.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, думку спеціаліста Кантора Т.М., який роз?яснив, що земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом спору, кадастрового номеру не присвоєно, у акті обстеження земельної ділянки від 02.10.2018 №8, неправильно вказано категорію земель, зокрема замість землі промисловості, безпідставно зазначено житлова і громадська забудова, а розрахунок ціни позову здійснено за Методикою, яка передбачає визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару, грунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2017, а позовні вимоги стосуються стягнення з власника нерухомого майна неотриманих позивачем коштів за фактичне використання без правовстановлюючих документів земельної ділянки, суд приходить до такого висновку.

Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 20.04.2017 № 123 (а.с.5) створено комісію з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Нововолинської міської ради та затверджено її склад. Також затверджено Положення про комісію з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Нововолинської міської ради (а.с.6,7)

Як вбачається з розділу 3 Положення про комісію з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Нововолинської міської ради, неодержавний дохід - це дохід , який міг би одержати власник землі у формі орендної плати або земельного податку, із земельної ділянки і який він (власник землі) не одержав внаслідок невчасної, неповної або несплати за її користування (в тому числі за самовільне або тимчасове зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.). Розмір збитків при використанні земель без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди дорівнює сумі, яка могла б надійти до місцевого бюджету у разі, якщо б зазначений договір був укладений між орендарем та орендодавцем або у разі, якщо був би здійснений розрахунок земельного податку. Розмір збитків нараховується на підставі даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до копії інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 30.03.2018 (а.с. 10-13) у приватній власності ОСОБА_2 перебувала частина будівлі складу механічного цеху А-1 за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 340,4 кв.м, право власності на яку виникло на підставі рішення Луцького міського суду Волинської області від 04.04.2002 у справі №2-2690/2002 (зареєстроване право власності на будівлю було 04.10.2005).

Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки від 02.10.2018 (а.с. 16) форма власності земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0340 га., комунальна, цільове призначення: обслуговування будівлі складу механічного цеху А-1, категорія земель - житлова та громадська забудова. План-схема земельної ділянки, відомості про внесення земельної ділянки до Державного земельного кадастру, присвоєння кадастрового номера відсутні.

Згідно з актом з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 02.10.2018, затвердженого рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради №368 від 17.10.2018 (а.с.18), розмір збитків розрахований за період з 01.10.2015 до 01.10.2018 відповідно до Порядку визначення розміру шкоди, заподіяної власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 та Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 і становить всього 38208,84 грн.

Як роз?яснив в суді спеціаліст Кантор Т.М. , розмір орендної плати розраховується виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки із застосуванням коефіцієнта в залежності від категорії земель. Спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель промисловості, у акті обстеження від 02.10.2018 № 8 вказано, що це житлова чи громадська забудова і при розрахунку застосовано коефіцієнт 5.5 без належного обгрунтування суми 38208,84 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст.1212 ЦК України. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (статті 1213 Цивільного кодексу України), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна з часу, коли він дізнався або міг дізнатися про володіння майном без достатньої правової підстави (стаття 1214 Цивільного кодексу України) (05 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 910/9665/17 ЄДРСРУ № 88149746).

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у вигляді орендної плати, за своїм змістом є кондикційними (зазначена позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15, від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15, від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15, № 922/5468/14.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений, без належних на те правових підстав.

За системним тлумаченням положенням статті 79-1 Земельного кодексу України та статті 5 Закону України "Про оцінку земель", земельна ділянка формується як об`єкт цивільних прав з метою вчинення щодо неї подальших юридично - значущих дій та проведення державної реєстрації прав на неї, а витяг з нормативної грошової оцінки оформлюється лише при здійсненні щодо земельної ділянки юридично - значимих дій, оскільки в розрізі предмету і підстав заявленого позову, розмір безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати можливо установити лише з урахуванням приписів статті 93 Земельного кодексу України, яка об`єктом оренди визначає саме земельну ділянку, порядок формування якої як об`єкта цивільних прав наведено в статті 79-1 Земельного кодексу України та нормативна грошова оцінка такої земельної ділянки підтверджена відповідним Витягом.

Правова позиція висловлена Верховним Судом від 29 січня 2020 року по справі № 922/2811/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц.

Отже, обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок. Аналогічна правова позиція висловлена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (частина перша статті 21 Закону України «Про оренду землі»).

Таким чином, позивач мав надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі» у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів).

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 922/392/18, від 07 лютого 2019 року у справі № 922/3639/17, від 06 лютого 2018 року у справі № 923/921/17.

Окрім цього, як-то визначено Верховним Судом у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 922/748/19, стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати можливо в разі, якщо відповідач є єдиним власником нерухомого майна і користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів (пункт 68).

Всупереч вище наведеним нормам законодавства, позивач не надав доказів передачі земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі».

Твердження представника позивача про невиконання відповідачем обов?язку стосовно ініціювання укладення договору оренди земельної ділянки не грунтуються на правових нормах, що регулюють спірні правовідносини.

Як встановлено судом, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 немає кадастрового номера, технічної документаціїї, не сформована, а відтак не може бути об?єктом цивільних прав.

Таким чином, наданий суду розрахунок суми неотриманих позивачем коштів за фактичне використання без правовстановлюючих документів земельної ділянки за період з 01.10.2015 до 01.10.2018 в розмірі 38208,84 грн., ґрунтується на припущеннях та приблизних показниках, які не відповідають дійсним характеристикам спірної земельної ділянки, тому, на думку суду, він є недоведеним належним та недопустимим доказом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 263, ст. 264 ЦПК України,на підставі ст.ст. 82, 83, 1212, 1213, 1214 ЦК України, ст. 79-1 Земельного кодексу, Закону України «Про оренду землі», суд, -

вирішив:

У задоволені позову Нововолинської міської ради Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Нововолинської міської ради Волинської області неотриманих коштів за фактичне використання без правовстанолюючих документів земельної ділянки площею 0,0340 га за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 38208 (тридцять вісім тисяч двісті вісім) гривень 84 копійки на рахунок міського бюджету, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 15 вересня 2020 року.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук