ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/5652/19

провадження № 22-ц/4809/1098/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Іванової Н.Ю. від 10 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» про захист прав споживача шляхом визнання зобов`язання за договорами припиненими, -

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», в якому просила визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором № 03-101127707-Ф від 18.10.2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «УКРГАЗБАНК» та нею у зв`язку з виконанням, проведеним належним чином, визнати припиненою іпотеку за Іпотечним договором від 18.10.2007, у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, зняти заборону (обтяження) відчуження нерухомого майна, накладену за іпотечним договором від 18.10.2007 року на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності, вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону відчуження вказаної квартири, а також вилучити запис з Державного реєстру іпотек.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 червня 2020 року зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про захист прав споживача шляхом визнання зобов`язання за договорами припиненими до набрання законної сили рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда по цивільній справі № 404/1853/20 за позовом ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В апеляційній скарзі скаржник просить вказану ухвалу суду скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема вказує, що позовні вимоги у даній справі мотивовані тим, що зобов`язання за кредитним договором № 03-101127707-Ф від 18.10.2007 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «УКРГАЗБАНК» та нею виконані в повному обсязі у відповідності до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.04.2016 року ухваленого у справі № 404/3222/15-ц, у зв`язку з чим вона просить визнати зобов`язання за договором припиненими. У справі № 404/1853/20 за позовом АТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, банк просить стягнути з неї 3% річних за період з 30.06.2016 року по 23.06.2019 року в сумі 1572,12 доларів США, що не є санкцією передбаченою умовами договору за неналежне виконання умов договору та не входять до складу основного зобов`язання. Тому вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення справи про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.

У відзиві на апеляційну скаргу представник банку зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суд першої інстанції не спростовують. Вважає, що суд дійшов правильного висновку про неможливість розгляду даної справи до розгляду цивільної справи № 404/1261/20, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України й виходив із того, що існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №404/1853/20 за позовом ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У цьому випадку провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК).

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 204/6708/14-ц (провадження № 61-18434св18).

Проте, суд при постановленні оскаржуваної ухвали не мотивував зв`язок між очікуваними висновками рішення суду у справі № 404/1853/20 за позовом ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та предметом спору у даній справі, що переглядається; не конкретизовано, чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу без попереднього розгляду справи про стягнення заборгованості; не зазначено, чому зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Також судом першої інстанції не було враховано, що не можна посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування у зв`язку із порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 379, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 червня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

О.А.Письменний С.М. Єгорова С.І. Мурашко