Справа № 362/1357/17
Провадження № 2/362/88/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі: секретарів судового засідання - Вакуленко О.О., Шевченко М.В., Шаблій Т.С., Яренко Н.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області Довбня Ігор Вікторович, Головне територіальне управління юстиції у Київській області про зменшення обов`язкової частки у спадщині, -

в с т а н о в и в:

У березні 2017 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить: зменшити обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_3 з 1/4 до 1/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; припинити право ОСОБА_3 на частку в житловому будинку АДРЕСА_1 шляхом стягнення відповідної грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2018 року роз`єднано позовні вимоги у даній справі в самостійні провадження, оскільки вимога про припинення права власності ОСОБА_3 у спірному будинку може бути задоволена лише у випадку задоволення вимоги про зменшення його обов`язкової частки у спадковому майні.

13.03.2018 р. позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив змінити обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_3 з 1/4 до 1/16 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Свій позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок, загальною площею 87,8 кв.м, в тому числі: житлова 50,0 кв.м, гараж, надвірний туалет та душ, криниця, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно заповіту, посвідченого 13.08.2010 р. приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Іванніковою О.О., все майно спадкодавця ОСОБА_5 переходить ОСОБА_1 . Згодом він дізнався, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся його дядько ОСОБА_3 , відповідач по справі, який є сином ОСОБА_5 , та має обов`язкову частку у спадщині. Позивач зазначає, що в житловому будинку, який заповіла йому бабуся, він народився, проживає там і по сьогоднішній день, сплачує комунальні послуги та здійснює капітальний ремонт. Весь час він з мамою доглядав за бабусею та будинком. Враховуючи, що за життя спадкодавець для відповідача збудував житловий будинок, де він наразі проживає разом із сім`єю, а також враховуючи дії відповідача по відношенню до спадкодавця щодо перешкоджання здійсненню її права на складання заповіту та вчинення на спадкодавця, яка була особою похилого віку психологічного тиску, вважає, за можливим зменшення обов`язкової частки у спадщині.

Представник позивача - адвокат Сорока П.Ф. в судовому засіданні вимоги позову підтримав, та показав, що відповідач не проводив догляд за своєю матір`ю, хоча мав таку можливість, працював, при цьому перебував на пенсії. Позивач був вимушений забрати бабусю на її прохання та доглядати за нею разом з матір`ю, про що свідчать відповідні акти. Надані відповідачем докази не стосуються справи. Відповідач догляд за матір`ю не здійснював, не піклувався про неї. Заповіт не оскаржував.

Відповідач та його представник - адвокат Заверуха Р.В. в судовому засіданні вимоги позову не визнали, показали суду, що відповідач доглядав за матір`ю, піклувався про неї, дзвонив, постійно спілкувався, після смерті займався похоронами. Позивач розпоряджався її пенсією, вона мала пільги, проте маються наявні борги.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30.05.2008 р., «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пленум Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування (№ 7 від 30.05.2008 р.) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа вступила в управління або володіння цим майном.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування може здійснюватися за заповітом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Вимогами ч. 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

За своєю юридичною природою свобода розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту (свобода заповіту) є одним із основоположних принципів спадкового права, при цьому вона не є абсолютною. Кодексом визначено обмеження волі заповідача щодо права розпоряджатися власністю (обмеження принципу свободи заповіту) шляхом установлення права окремої категорії осіб на обов`язкову частку у спадщині. Право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) (абзац перший частини першої статті 1241 Кодексу).

Отже, принцип свободи розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту передбачає широкий обсяг правомочностей заповідача, згідно з якими він своїм волевиявленням може вплинути на зміст спадкових правовідносин. Однак застосування цього принципу обмежується законодавчо встановленою для окремої категорії спадкоємців гарантією, за якою, незалежно від змісту заповіту, особи, визначені в частині першій статті 1241 Кодексу, спадкують половину частки, яка належала б їм у разі спадкування за законом. Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлений указаними положеннями Кодексу, є вичерпним і дає підстави віднести цих осіб до членів сім`ї чи найближчих родичів спадкодавця.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах щодо спадкування» за згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1241 ЦК України, розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин у справі, які мають істотне значення по справі.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 19 постанови № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", суд може зменшити розмір обов`язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема, майнового стану спадкоємця.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 7 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", що при вирішенні спорів про зменшення розміру обов`язкової частки у спадщині (абз. 2 ч. 1ст. 1241 ЦК) встановленню та оцінюванню судом підлягає характер відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, ними може вважатись тривала відсутність спілкування між спадкодавцем і спадкоємцем, неприязні стосунки, зумовлені аморальною поведінкою спадкоємця, тощо.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с. 9).

Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок, загальною площею 87,8 кв.м, в тому числі: житлова 50,0 кв.м, гараж, надвірний туалет та душ, криниця, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом та Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (а.с. 40, 41), що також підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 42).

Згідно заповіту, посвідченого 13.08.2010 р. приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Іванніковою О.О., все майно спадкодавця ОСОБА_5 переходить ОСОБА_1 (а.с. 10).

Своїми заявами до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області І.В.Довбні, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли від померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 спадщину (а.с. 31, 44).

Відповідно до Довідки №1586 від 01.12.2016 р. Калинівської селищної ради, ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 з 01.07.1961 р. по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті зареєстровані за вищевказаною адресою: ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_6 (онука), ОСОБА_7 (правнука) (а.с. 35).

Згідно Актів обстеження Калинівської селищної ради від 12.03.2018 р. та 19.02.2018 р. за адресою: АДРЕСА_1 , проживають без реєстрації: ОСОБА_8 з 1981 року та ОСОБА_9 з 2011 р. (а.с. 74, 75).

ОСОБА_5 перебувала на дистанційному обліку з 1979 р. в Калинівській амбулаторії, згідно Виписки з амбулаторної карти від 10.03.2018 р. (а.с. 76-77).

У відповідності до наданої інформації ТОВ «Київоблгаз Збут» від 12.05.2017 р. за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість станом на 01.11.2016 р. становила 5842,19 грн., та станом на 01.05.2017 р. становить 10078,06 грн., що нараховувалась з 01.09.2016 р. по 30.04.2017 р. ОСОБА_5 користувалась пільгами «Учасника ВВВ» - 50% до 28.11.2016 р. (а.с. 80).

Згідно розрахунку ПАТ «Укртелеком» наданих послуг ОСОБА_5 - підключення телефону відключеного за борги, борг 686, 69 грн. (а.с. 82-88).

Рахунок в кафе «Баварія» ПП ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 , на суму 3750 грн. за поховання матері ОСОБА_5 оплачував ОСОБА_3 та за ритуаліні послуги 2400 грн. (а.с. 89, 90, 91).

Васильківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області на запит повідомило, що ОСОБА_5 перебувала на обліку в управлінні та отримувала пенсію за віком в розмірі 1423,98 грн., 09.12.2016 р. управлінням виплачено допомогу на поховання у сумі 2847,96 грн. ОСОБА_1 (а.с. 115).

ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікування з діагнозом гіпертонічний криз з 25.06.2012 р. по 08.07.2012 р. (а.с. 120).

ОСОБА_3 та ОСОБА_11 хворіли на гіпертонічну хворобу, що підтверджується обстеженням, консультативним висновком від 24.07.2012 р., витягом з історії хвороби № 7960 від 30.11.2015 р., № 1514 від 26.02.2015 р. та №757 від 02.02.2016 р., картою ехокардіографічного обстеження №562 від 03.03.2015 р. наданими ННЦ «Інститут кардіології ім. акад. М.Д. Страженко АМН України», Випискою амбулаторної карти ОСОБА_3 КЗ Васильківської районної ради «Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 03.09.2018 р., Заключенням діагностично-лікувального центру «Кардіо Мед» (а.с. 120-129).

Частиною 3статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так із умовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечатьКонституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

Тому, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам та врахувавши пояснення сторін, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, враховуючи положення ст. 1241 ЦК України, згідно яких відповідач має право на обов`язкову частку до спадкового майна померлої матері ОСОБА_5 і обставини, які б давали підстави зменшити його частку у спадщині, судом не встановлені, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому позов не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 368, 1216, 1217, 1218, 1225, 1233, 1241, 1247, 1248, 1251, 1261, ч. 3 ст. 1296 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області Довбня Ігор Вікторович, Головне територіальне управління юстиції у Київській області про зменшення обов`язкової частки у спадщині - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко