Провадження № 4-с/752/174/20
У Х В А Л А

іменем України

22.07.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кузьменко Любові Михайлівни від 27 вересня 2019 року про арешт коштів боржника, -

в с т а н о в и в:

у березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кузьменко Л.М. від 27 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 57139171 про арешт коштів боржника.

Скаргу було обґрунтовано тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року, постановленим у цивільній справі № 752/17201/14-ц, провадження № 2/752/370/15, за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк», ОСОБА_2 про припинення поруки, первісний позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Родовід Банк» суму боргу за тілом кредиту в розмірі 9279 доларів долари США 73 центи, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 197287 гривень 05 гривень, заборгованість за процентами в розмірі 2586 доларів США 93 центи, що за офіційний курсом НБУ на день розгляду справи становить 54998 гривні 13 копійок, суму простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 6183 гривні 37 копійок, пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 1944 долари США 71 цент, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становить 41344 гривні 53 копійки, пеню за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 1047 доларів США 24 центів, що за офіційний курсом НБУ на день розгляду справи становить 22264 гривні 32 копійки, 3% річних від суми простроченого кредиту в розмірі 113 доларів США 21 центів, що за офіційним курсом НБУ становить 2406 гривень 84 копійки, 3 % річних від суми прострочених процентів в розмірі 59 доларів США 49 центів, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становить 1264 гривні 75 копійок, 3% річних від суми простроченої оплати за обслуговування кредиту в розмірі 115 гривень 97 копійок, суму інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 1924 гривні 97 копійок, судовий збір в розмірі 3277 гривень 89 копійок. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою державного виконавця від 5 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/17201/14-ц, виданого на підставі заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року. Постановою державного виконавця від 18 вересня 2018 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 Постановою державного виконавця від 27 вересня 2019 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 ОСОБА_1 зазначає, що серед рахунків, на кошти, розміщені на яких накладено арешт, є рахунок, відкритий у АТ «ПУМБ», на який перераховується заробітна плата. Крім того, заявник вказує, що постановою державного виконавця від 27 вересня 2019 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника, і на виконання вказаної постанови підприємство, на якому працевлаштований ОСОБА_1 , здійснює відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі 20 % в рахунок виконання судового рішення.

ОСОБА_1 зазначає, що оскільки державним виконавцем встановлено місце роботи останнього, постановою звернуто стягнення на його заробітну плату та його роботодавцем здійснюються щомісячні відрахування із заробітної плати на виконання судового рішення, накладення арешту постановою державного виконавця від 27 вересня 2019 року на заробітну плату, яка надходить на картковий рахунок, відкритий у АТ «ПУМБ», є протиправним, та позбавляє заявника взагалі засобів до існування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені у скарзі, у повному обсязі, просив скаргу задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце розгляду скарги були повідомлені судом належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга є обґрунтованою, є доказаною, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу у статтях 447-453 в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року, постановленим у цивільній справі № 752/17201/14-ц, провадження № 2/752/370/15, за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», ОСОБА_2 про припинення поруки, первісний позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» суму боргу за тілом кредиту в розмірі 9279 доларів долари США 73 центи, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 197287 гривень 05 гривень, заборгованість за процентами в розмірі 2586 доларів США 93 центи, що за офіційний курсом НБУ на день розгляду справи становить 54998 гривні 13 копійок, суму простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 6183 гривні 37 копійок, пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 1944 долари США 71 цент, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становить 41344 гривні 53 копійки, пеню за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 1047 доларів США 24 центів, що за офіційний курсом НБУ на день розгляду справи становить 22264 гривні 32 копійки, 3% річних від суми простроченого кредиту в розмірі 113 доларів США 21 центів, що за офіційним курсом НБУ становить 2406 гривень 84 копійки, 3 % річних від суми прострочених процентів в розмірі 59 доларів США 49 центів, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становить 1264 гривні 75 копійок, 3% річних від суми простроченої оплати за обслуговування кредиту в розмірі 115 гривень 97 копійок, суму інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 1924 гривні 97 копійок, судовий збір в розмірі 3277 гривень 89 копійок. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2016 року залишено без змін.

19 травня 2017 року на адресу ПАТ «Родовід Банк» направлено виконавчий лист № 752/17201/14-ц, виданий на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року.

Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бондаренка М.В. від 5 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57139171 з примусового виконання виконавчого листа № 752/17201/14-ц, виданого 19 травня 2017 року на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року.

Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бондаренка М.В. від 18 вересня 2018 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 57139171.

Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кузьменко Л.М. від 27 вересня 2019 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , що розміщені на рахунках у банківських установах, у тому числі на кошти, що розміщенні на рахунку, відкритому у АТ «Перший український міжнародний банк».

Крім того, постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кузьменко Л.М. від 27 вересня 2019 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , а саме - заробітну плату, яку боржник ОСОБА_1 отримує у ТОВ «Понтус», у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу у розмірі 364 443,60 грн.

Відповідно до даних довідки ТОВ «Понтус» від 6 березня 2020 року, ОСОБА_1 працює у ТОВ «Понтус» на посаді менеджера в роздрібній торгівлі непродовольчими товарами, отримує заробітну плату, шляхом перерахування на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Перший український міжнародний банк».

Згідно довідки, виданої ТОВ «Понтус» 21 лютого 2020 року, на виконання постанови державного виконавця від 27 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 57139171, ТОВ «Понтус» здійснює відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі 20 % заробітку.

Здійснення ТОВ «Понтус» відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі 20 % заробітку останнього, також стверджується копіями наданих у розпорядження суду платіжних доручень від 31 жовтня 2019 року, 29 листопада 2019 року, 27 грудня 2019 року, 3 лютого 2020 року.

Розділом IX Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону, що діяла на момент винесення оскаржуваної постанови, врегульовано звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, зокрема умови, порядок, розмір такого.

Відповідно до положень ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно положень ст. 70 Закону, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, зокрема, за іншими видами стягнень, аніж стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 20 відсотків.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. За змістом ст. 10, заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про оплату праці», забороняється будь - яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

За приписами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 статті 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст.22, ч. 1, 6 ст.24, ч. 3 ст.15Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Судом встановлено, що державним виконавцем постановами від 27 вересня 2019 року одночасно і звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 , і накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Перший український міжнародний банк», на який перераховується заробітна плата боржнику ОСОБА_1 від роботодавця ТОВ «Понтус».

При цьому, судом також встановлено, що роботодавцем боржника ОСОБА_1 - ТОВ «Понтус» здійснюються щомісячні відрахування у розмірі 20 % заробітку ОСОБА_1 на виконання постанови державного виконавця від 27 вересня 2019 року.

Зважаючи на те, що накладений арешт на грошові кошти, що розміщені на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Перший український міжнародний банк», взагалі унеможливлює отримання заробітної плати боржником ОСОБА_1 , що є грубим порушенням прав останнього, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України,суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кузьменко Любові Михайлівни від 27 вересня 2019 року про арешт коштів боржника - задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кузьменко Любові Михайлівни від 27 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 57139171 про арешт коштів боржника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя