Справа № 638/9342/20
Провадження № 2-з/638/292/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова

в складі головуючого судді Штих Т.В.

при секретарі Дзюба Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця в порядку розгляду заяви про забезпечення позову,-

встановив:

Позивачем разом із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить заборонити відчуження будь-якими особами у будь-якій спосіб: будинок житловий з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що згідно договорів купівлі-продажу, які позивач просить визнати недійсними в частині покупця, покупцем будинку вказаний ОСОБА_5 , проте дійсним покупцем зазначеного майна є вона. Будинок придбавався для її власних потреб, вона за власні кошти робила поточний ремонт будинку, утримувала в чистоті та сплачувала всі комунальні та інші платежі. Ключі від будинку та правовстановлюючі документи на будинок також зберігаються у неї. Тому вважає, що вимоги позивача про забезпечення позову є співмірними відповідно до ціни позову, оскільки вимоги позивача про забезпечення позову фактично зводяться до того, щоб забезпечити можливість реального виконання рішення суду у майбутньому.

Перевіривши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, і тому підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК Украни заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, у заяві про забезпечення позову не зазначено предмет позову та ціну позову, хоча позивач вже подав позовну заяву до суду. Крім цього, позивач не обгрунтував необхідності забезпечення позову, зокрема, не зазначив, чому саме виконання рішення у майбутньому може бути утруднене. Також, заявником не надано доказів, які б вказували на обґрунтованість даної заяви, та її співмірність із заявленими вимогами.

Згідно ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, з урахуванням того, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, суддя вважає необхідним повернути заяву про забезпечення позову заявнику, що не позбавляє заявника права повторно звернутись до суду з заявою, оформленою згідно ст.151 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дзержинського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. Штих.