Справа № 152/572/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря - Дешевої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

у с т а н о в и в:

28 травня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що з 29 серпня 2017 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем.

Від спільного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги.

Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим, спільне господарство не ведеться, подружні відносини припинено.

Відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає, хоча офіційно працює в ТОВ «Спецбудмоноліт» та отримує стабільну заробітну плату, у розмірі близько 10000 грн. на місяць. Позивач разом із сином проживає окремо і дитина знаходиться на її утриманні.

Посилаючись на те, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а також на те, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, просить: шлюб між нею та відповідачем розірвати; стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини.

У судове засідання позивач не з`явилася, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, проте від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, за наявними у справі доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 35).

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, проте від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, підтримує заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 44).

10 серпня 2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги визнає частково, а саме в частині розірвання шлюбу та стягненні з нього аліментів ну утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що саме такий розмір аліментів на утримання однієї дитини визначений чинним законодавством, а також на те, що його заробітна плата становить 6200 грн. на місяць (а.с. 38-41).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Від спільного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 (а.с. 10).

Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги. Збереження шлюбу між ними неможливе.

Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, ст. 51 Конституції України, статей 180-184, 191 СК України.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідач офіційно працює в ТОВ «Спецбуд-Моноліт», його заробітна плата становить 6200 грн на місяць (а.с. 42), позивачеві важко самій матеріально утримувати сина, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів, починаючи з 28 травня 2020 року і досягнення дитиною повноліття, у звя`зку із частковим визнанням позивачем вимог в цій частині.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 29 серпня 2017 року, актовий запис № 2485.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів, починаючи з 28 травня 2020 року і досягнення дитиною повноліття.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський