01.09.2020
Ленінський районний суд м. Харкова
УХВАЛА

01 вересня 2020 року Справа №642/4169/20

Провадження № 2/642/1348/20

Суддя Ленінського районного суду м.Харкова Євтіфієв В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив :

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, у зв`язку з порушенням вимог ст.ст.175,177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. Про судову практику у справах про спадкування, при розгляді справ про спадкування слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, згідно до вимог ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом 3 робочих днів виносить відповідну постанову.

Всупереч вимогам закону, позивач не надала до суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відтак не вбачається, ким порушуються, не визнаються або оспорюються права та інтереси позивача, що є підставою звернення до суду.

Одночасно, позивач вказує, що у встановлений законодавством строк вона подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька, при цьому не зазначає жодних даних про заведення спадкової справи, не надає і копію такої заяви про прийняття.

Всупереч ч.5 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо того, за ким зареєстрований спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день подачі позову до суду.

Також позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, а саме просить витребувати з Другої ХДНК відомості про прийняття, відмову від спадщини або заповітів після смерті ОСОБА_3 , витребувати з Обласного Державного нотаріального архіву свідчення про наявність заяв про прийняття, відмову від спадщини або заповітів після смерті ОСОБА_4 , витребувати з Обласного Державного нотаріального архіву свідчення про наявність заяв про прийняття, відмову від спадщини або заповітів після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , витребувати з КП «ХМБТІ» дані про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а також виготовити новий технічний паспорт з даними про його вартість.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ витребовується, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Щодо вказаного клопотання, то його розгляд здійснюється судом після відкриття провадження, при цьому, вважаю необхідним зазначити позивачу, що нею не зазначено, у чому полягають труднощі самостійно надати вказані докази, не зазначено, чи зверталася позивач до вищевказаних установ з вимогою отримати вказані відомості та результати такого звернення. Згідно матеріалів позовної заяви вбачається, що адвокат Романова Т.О. зверталась до Новосанжарського районного ВДРАЦС Полтавської області із запитом про одержання відомостей про наявність актового запису про народження бабусі позивача, враховуючи викладене, суд роз`яснює, що адвокат має повноваження на витребування доказів. Крім того, суд позбавлений повноважень щодо зобов`язання КП «ХМБТІ» виготовляти технічні паспорта із зазначенням вартості такої нерухомості.

Крім того, положення п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, передбачає необхідність зазначення позивачем ціни позову.

Позивач зазначила ціну позову 768 400 грн., проте жодним чином не обґрунтувала таку ціну.

Згідно пп. 1,2 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2014р. № 358 «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» установлено, що оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав; інформація із звіту про оцінку майна, звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, що складений для цілей оподаткування, вноситься безперешкодно та безоплатно до Єдиної бази даних звітів про оцінку. Зазначена інформація складається за встановленою Фондом державного майна формою та є додатком до звіту. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки, проте позивачем не надано до суду звіту про оцінку спірного майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10510,00 грн.), за подання фізичною особою до суду заяви у справах окремого провадження сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420,40 грн.).

Позивачем надано до суду дві квитанції про сплату судового збору у сумі 768,40 грн. виходячи з ціни позову 768 400 грн., при цьому, 1% від ціни позову, вказаної позивачем, становить не 768,40 грн., а 7684 грн., при цьому позивачем не обґрунтовано ціну позову належними доказами; та у сумі 384,20 гр. за вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, що є сплатою не в повному обсязі, відтак невірно сплачено судовий збір.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Від змісту позовної заяви залежать позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху та надати позивачу 10-денний термін з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала підлягає оскарженню лише в частині сплати судового збору до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Євтіфієв