Справа № 336/3981/20
Провадження № 2/336/2415/2020
У Х В А Л А

про забезпечення позову

30 липня 2020 р.

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк О.В., розглянувши заяву позивача Акціонерного товариства «Таксомбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Таксомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом АТ «Таксомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

28.07.2020 р. до суду надійшла позовна заява АТ «Таксомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 121 491,30 грн.. До позову додана заява позивача АТ «Таксомбанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48,36 кв.м., що належать відповідачці ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посилаючись на існування ймовірності того, що відповідач може безперешкодно розпорядитися зазначеним майном, що значно ускладнить поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Заява позивача АТ «Таксомбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав:

Підставою звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості є недобросовісне виконання відповідачем умов кредитного договору № від 20.01.2017 р..

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п.1, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Крім того, відповідно до п.4 зазначеної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначені позивачем обставини, що викладені у позовній заяві та у заяві про забезпечення позову, містять належне обґрунтування припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за доцільне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити заявнику, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради для виконання

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя О.В.Дмитрюк

Ухвала набрала законної сили 30.07.2020 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 30 липня 2023 року.

Ухвала видана 30.07.2020 року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 336/3981/20, провадження № 2/336/2415/2020 Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Суддя

Секретар