ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/7843/19

провадження № 22-ц/4809/923/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), Дьомич Л. М., Карпенка О. Л., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2020 року та додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2020 року у складі головуючого судді Іванової Н. Ю.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути понесені нею додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6900,00 грн, та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що сторони є батьками неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , на даний час дитина проживає з позивачем.

З початку вересня 2018 року відповідач разом з позивачем та дочкою не проживає, фактичні шлюбні стосунки між ними припинені.

30 жовтня 2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було видано судовий наказ про стягнення аліментів на дитину, а 22 січня 2019 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда між сторонами розірвано шлюб.

Відповідач добровільно аліменти не сплачував, тому позивач звернулась до Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області з метою примусового стягнення аліментів, 19 листопада 2018 року відкрите виконавче провадження № 57704502. Перерахування коштів в межах виконання судового наказу на її користь розпочалось лише в березні 2019 року, існує заборгованість зі сплати аліментів. Відповідно довідки № 31414 від 03 липня 2019 року заборгованість по аліментам станом на 01 липня 2019 року складає 12 200,75 грн.

Крім примусового стягнення аліментів матеріальної допомоги відповідач не надає, у вихованні дитини участі не бере, її успіхами не цікавиться.

Донька навчається в КЗ «Навчально-виховне об`єднання №32 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, позашкільний центр «Школа мистецтв» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області», є учасницею Зразкового хореографічного ансамблю «Анюта», де досягла певних успіхів. Вказаний хореографічний ансамбль був запрошений до участі в міжнародному конкурсі-фестивалі фольклору « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який проходив у Грузії, м. Батумі - Кобулеті 23-28 липня 2019 року.

Їхня донька брала участь як учасниця хореографічного колективу «Анюта» в даному конкурсі, досягла успіху та отримала звання лауреата.

При цьому всі витрати, пов`язані із участю в конкурсі, а саме: на переліт, проживання понесені матір`ю дитини. Відповідач знав про участь ОСОБА_4 у конкурсі, оскільки разом з позивачем давав згоду на тимчасовий виїзд доньки за кордон з метою участі у фестивалях, конкурсах, концертах та на відпочинок, що підтверджується нотаріально посвідченої заявою. Проте матеріальної допомоги для забезпечення участі їхньої доньки у конкурсі відповідач не надавав.

Витрати, які понесла позивач, пов`язані із участю доньки в зазначеному конкурсі і були викликані особливими обставинами, для розвитку здібностей дитини. Тому відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у цих додаткових витратах відповідно до норм сімейного законодавства.

Позивачем внесено кошти керівнику ансамблю для придбання квитка у розмірі 6840 грн. Оскільки, участь у конкурсі брав колектив у складі 16 учасників - дітей та 4 відповідальних осіб, замовлення та оплата авіаквитків здійснювалась директором НВО, художнім керівником ансамблю «Анюта» ОСОБА_5 одним платежем.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 495/19 від 25 червня 2019 року, ОСОБА_5 було внесено 150 492 грн. для оплати авіаквитків до м. Батумі на користь ТОВ «Ексклюзив Тревел», що підтверджується довідкою від 28 жовтня 2019 року № 171 та прибутковим касовим ордером.

Крім цього, для забезпечення витрат по організації поїздки керівнику ансамблю позивачем були надані кошти в сумі 300 грн для нотаріального завірення довіреності від батьків, 360 грн - на харчування під час дороги до та із аеропорту, під час перебування в аеропорту, а також було сплачено 300 грн на добровільне комплексне страхування доньки на час подорожі за межами України. Вказані витрати підтверджуються довідкою від 28 жовтня 2019 року № 171. Всього позивачем сплачено за організацію подорожі керівнику ансамблю 7800 грн - (6840 грн + 300 грн +360 грн +300 грн).

Позивачем надавались кошти дитині безпосередньо для оплати проживання та харчування за кордоном, на відвідування музеїв, на кишенькові витрати в розмірі 6 000 грн. Зокрема, відповідно до наданого рахунку від 28 липня 2019 року вартість проживання з харчуванням склала 581 грузинських Ларі 25 тетри, що за офіційним курсом НБУ української гривні до грузинської Ларі станом на 01 жовтня 2019 року становить 8,1281 грн, відповідно, вартість проживання із харчуванням на даний час складає 4724,48 грн. Інші кошти донька використовувала на кишенькові витрати.

Таким чином, позивачем було здійснено додаткові витрати, викликані розвитком здібностей їхньої із відповідачем доньки в сумі 13800 грн (7800 грн + 6000 грн).

Позивач вважає, що половина понесених нею додаткових витрат в розмірі 6900 грн повинна бути стягнута на її користь із відповідача.

Крім того позивачем понесені витрати на правову допомогу адвоката, які вона також просила поклавти на відповідача.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 3420 грн, які складаються з половини витрат на купівлю авіабілетів, а також 500 грн витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2020 року доповнено рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2020 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Позивач подала апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування вказаних судового рішення та додаткового рішення суду, просить ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, стягнути із ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6900 гривень одноразово, та понесені й документально підтверджені витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 3000 гривень.

Зазначила, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Не погоджується з рішеннями в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення 3480 грн додаткових витрат та понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Вважає, що понесені нею додаткові витрати на дитину та витрати на правничу допомогу підтверджені належними й допустимими доказами, тому висновок суду про часткове задоволення позовних вимог є безпідставним.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19 ЦПК).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК).

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій ст. 274 ЦПК України (ч.ч.1-2 ст. 274 ЦПК).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.10).

Дитина проживає разом із матір`ю.

Судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуті аліменти у розмірі 1/4 заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 09 жовтня 2018 року до 31 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11).

Відповідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 03.07.2019 року, виданої Фортечним відділом державної виконавчої служби м. Кропивницького, станом на 01 липня 2019 року існує заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 12 200,75 грн (а.с.12).

Згідно довідки від 25.09.2019 року, виданої КЗ «НВО №32 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, позашкільний центр «Школа мистецтв» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області», ОСОБА_3 , 2005 р. н. навчається у 9-А класі. Дитина є вихованкою позашкільного центру «Школа мистецтв» та учасницею Зразкового хореографічного ансамблю «Анюта» при КЗ «НВО №32» (а.с.13).

Згідно запрошення від 24 червня 2019 року, 23 червня - 28 червня 2019 року в Республіці Грузія проводився Міжнародний конкурс - фестиваль фольклору «Морська Гармонія», куди запрошувався Зразковий хореографічний ансамбль «Анюта» (а.с.14).

19 липня 2019 року в. о. директора НВО видано наказ від 19 липня 2019 року № 181-ПЦ «Про участь Зразкового хореографічного ансамблю «Анюта» у міжнародному фестивалі-конкурсі фольклору « ІНФОРМАЦІЯ_3 » республіка Грузія м. Батумі - Кобулеті 23 - 28 липня 2019 року» (а.с.15-16).

Відповідно списку учасників Зразкового хореографічного ансамблю «Анюта» у міжнародному фестивалі-конкурсі фольклору «Морська гармонія» республіка Грузія м. Батумі - Кобулеті 23 - 28 липня 2019 року» ОСОБА_3 була учасником конкурсу (а.с.17).

Згідно довідки КЗ «НВО № 32 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, позашкільний центр «Школа мистецтв» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 28 жовтня 2019 року, ОСОБА_5 укладено договір із ТОВ «Ексклюзив Тревел» для придбання авіабілетів маршрут Бориспіль - Батумі та у зворотному напрямку, для здійснення перевезення групи дітей - учасників зразкового хореографічного ансамблю «Анюта». Спільно з головою батьківського комітету ЗХА «Анюта» ОСОБА_6 була проведена оплата за авіабілети коштами батьків на суму 150492 грн, в тому числі ОСОБА_1 6840 грн для забезпечення авіаперельоту та 300 грн з урахуванням страхування її доньки ОСОБА_3 , з метою участі дитини у Міжнародному конкурсі - фестивалі в Республіці Грузія з 23 по 28 липня 2019 року. Також, була нотаріально завірена довіреність батьками ОСОБА_3 , 300 грн вартості оплати послугнотаріуса сплачені мамою ОСОБА_1 , на харчування дорогою до аеропорту та перебування в аеропорті і в зворотному напрямку мамою ОСОБА_3 було передано 360 грн (а.с.18).

Позивачем придбано авіаквиток для доньки ОСОБА_3 (а.с.21-28).

Відповідно квитанції до прибуткового касового ордера № 495/19 від 25 червня 2019 року ОСОБА_7 оплачено авіаквитки до Батумі в сумі 150492 грн. (а.с.19).

Згідно засвідченої 10 липня 2019 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Звіздун Н. К. заяви батьками ОСОБА_3 , 2005 р. н. надано згоду на тимчасовий виїзд їхньої доньки за кордон (а.с.20).

ОСОБА_2 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ФЗП» на посаді налагоджувальника устаткування у виробництві харчової продукції, 6 розряд. Його заробітна плата за період з грудня 2018 року по листопад 2018 року без урахування аліментів становила 33 339 грн 70 коп. Сума сплачених аліментів - 17 326 грн 74 коп. (а.с.54).

Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18 грудня 2019 року станом на 05 лютого 2019 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає 5942,45 грн (а.с.55).

ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_8 перукарем. За період з липня 2019 року по грудень 2019 року розмір її заробітної плати склав 25038 грн (а.с.82).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 р., суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. №2402-III, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вказаною статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат.

Наявність таких додаткових витрат з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен встановити, чи доведені ці витрати, їх обсяг та враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що витрати на оформлення нотаріально завіреної довіреності, харчування під час дороги до аеропорту та у зворотному напрямку, за добровільне комплексне страхування, оплату проживання та харчування за кордоном, відвідування музеїв, кишенькові витрати не можуть розглядатись як витрати на розвиток здібностей дитини, по суті є супутніми витратами позивача.

Визначаючи розмір додаткових витрат на дитину, суд вказав, що враховує обставини щодо майнового та сімейного стану сторін, і те, що відповідач належним чином виконує свій батьківський обов`язок, передбачений ст. 180 СК України по сплаті аліментів. Тому, на думку суду першої інстанції, розподілу між сторонами підлягають додаткові витрати на суму 6840 грн, що понесені на придбання авіабілетів. Стягуючи на користь позивача 1000 грн витрат на правничу допомогу, суд, посилаючись на ст. 141 ЦПК України, врахував обсяг задоволених позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Підстави та обсяг понесених позивачем додаткових витрат на розвиток дитини, пов`язаних з поїздкою доньки на міжнародний конкурс - фестиваль, в сумі 13800 грн, що складаються з 6840 грн на придбання квитка, 300 грн на оформлення нотаріально завіреної довіреності від батьків, 360 грн на харчування під час дороги до аеропорту та у зворотному напрямку, 300 грн на добровільне комплексне страхування дитини, 6000 грн на оплату проживання та харчування закордоном, відвідування музеїв, кишенькові витрати, підтверджуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, які були неправильно оцінені судом першої інстанції.

Витрати на оформлення нотаріально завіреної довіреності, харчування в доррозі, добровільне комплексне страхування, оплату проживання та харчування закордоном, відвідування музеїв, кишенькові витрати є супутніми витратами, які понесені позивачем задля забезпечення участі доньки сторін у складі зразкового хореографічного ансамблю «Анюта» у міжнародному конкурсі-фестивалі, і відносятьчя до таких витрат, які необхідні для розвитку здібностей дитини.

Дійсно судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), проте питання додаткових витрат на розвиток дитини судом не вирішувалось, і відсутні підстави для висновку, що визначений в судовому наказі розмір аліментів достатній для забезпечення додаткових витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Питання про стягнення додаткових витрат на дитину може бути вирішено в порядку, передбачено СК України, а саме той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини.

Відповідно усі понесені з цим витати є додатковими витратами на дитину, та згідно ст. 141 СК України підлягають рівному розподілу між обома батьками, в тому числі й супутні витрати без яких забезпечення належного та достойного розвитку дитини є неможливим.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, вони необхідні для того, щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів. Розмір додаткових витрат повинен визначатись залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність.

За наявності документального підтвердження понесення позивачем додаткових витрат на розвиток дитини в сумі 13800 грн, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Згідно норм статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем було дотримано вказані норми процесуального законодавства, та в позові зазначено про стягнення на її користь судових витрат (а.с.3).

ОСОБА_1 на виконання вимог частини восьмої статті 141 та частини другої статті 137 ЦПК України надала суду докази понесення заявлених до відшкодування судових витрат: - договір про надання правничої допомоги №17/19 від 17.10.2019 року (а.с.33-34); - акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с.36), згідно якого замовник сплатила 2000 грн (а.с.35); - додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги №17/19 від 17.10.2019 року (а.с.103); - детальний опис наданих послуг згідно додаткової угоди №2 (а.с.106), згідно якого замовник сплатила 1000 грн за участь адвоката у двох судових засіданнях (а.с.104-105).

Безпідставними є висновки суду першої інстанції про часткове задоволення заявлених позивачем вимог, судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, рішення суду в оскаржуваній частині та додаткове рішення підлягають скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3000 грн понесених витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2020 року та додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення понесених додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6900,00 грн.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн за правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді С. М. Єгорова

Л. М. Дьомич

О. Л. Карпенко