ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1473/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Корніюк А.П, Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю апелянта та його представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Хмельницькому, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Салоїд Н.М. від 30 червня 2020 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказував, що 07 грудня 2018 року ним подана до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Хмельницькому заява про вчинення слідчим СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 186 КК України. Відомості до ЄРДР не були внесені.

21.12.2018 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зобов`язано ТУ ДБР у м. Хмельницькому внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінальних правопорушень.

08.01.2019 року позивач отримав повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та витяг з ЄРДР.

Проте органом досудового розслідування допущено бездіяльність, що полягає у невиконанні ухвали слідчого судді та невнесенні відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 186 КК України.

07.02.2019 року позивач оскаржив бездіяльність посадових осіб щодо невнесення відомостей до ЄРДР до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. Ухвалою слідчого судді від 14.02.2019 року відмовлено у задоволенні скарги.

Посилаючись на те, що бездіяльність та зухвалість, з якою ведуть себе посадові особи ТУ ДБР у м. Хмельницькому, постійно принижуючи його людську гідність продовжують мати місце та призводять до душевних страждань та стресу. Просив стягнути з Державного бюджету України 160000 грн. моральної шкоди, завданої бездіяльністю ТУ ДБР у м. Хмельницькому.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до територіального управління Державного Бюро розслідувань у м. Хмельницькому, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та необґрунтоване, і постановити нове судове рішення про задоволення позову. На його думку, судове рішення постановлено без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Судом не враховані надані ним докази ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 31.01.2019 року у справі № 686/288/19, а також ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2019 року, що призвело до істотного порушення норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що розмір моральної шкоди спрямованої на порушення інтересів шляхом ініціювання кримінального провадження, відповідає принципу справедливості та співмірності.

У відзиві ТУ ДБР у м. Хмельницькому вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування оскаржуваного рішення є безпідставними, тому рішення суду є законним, мотивованим та обґрунтованим.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 07 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав до ТУ ДБР, розташованому в м. Хмельницькому заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 та ч. 5 ст. 27, ч .2 ст. 186 КК України, вчинене слідчим СВ Хмельницького ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_2 , проте відомості до реєстру за поданою ним заявою не були внесені.

У заяві ОСОБА_1 вказував, що кримінальне правопорушення, вчинене слідчим ОСОБА_2 , полягає у підробці протоколу допиту потерпілого від 03.02.2017 року, оскільки він як потерпілий у цей день не допитувався слідчим. Також позивач стверджував про співучасть слідчого у вчиненні злочину проти нього як потерпілого за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 грудня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу Державного бюро розслідувань розташованому у м. Хмельницькому внести до реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_1 від 07.12.2018 року.

03.01.2019 року внесено відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 вдруге подав скаргу до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з посиланням на невиконання ухвали слідчого судді від 21.12.2018 року, яке полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення слідчим за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.186 КК України.

14.02.2019 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сам факт невнесення відомостей до ЄРДР за зверненням позивача не свідчить про заподіяння особі шкоди та наявність підстав для її відшкодування. Судом не визнано неправомірною бездіяльність слідчого і відмовлено у задоволенні скарги позивача, тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ч.1 ст. 1173 ЦК).

Законом визначено механізм контролю за законністю прийнятих процесуальних рішень відповідною посадовою особою органу досудового слідства при здійсненні кримінального провадження. Заінтересована особа має право в порядку, передбаченому КПК України, звернутися зі скаргою на процесуальні рішення, дії або бездіяльність уповноваженої особи органу досудового слідства (слідчого), вчинені нею під час кримінального провадження, зокрема, до суду.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) слідчих, вчинених при проведенні досудового слідства у конкретній справі, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

У випадку, якщо помилки посадової особи органу досудового слідства (слідчого) неможливо виправити в такий спосіб, такі порушення повинні вирішуватися поданням позову незадоволеної особи проти держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зміст наведених норм ЦК України, у цьому виді деліктних зобов`язань необхідно довести усі елементи складу цивільного правопорушення - наявність шкоди та її розмір, причинний зв`язок між протиправним рішенням (бездіяльністю) та завданою шкодою.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про відшкодування шкоди у зв`язку з його недоведеністю.

Так, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 з посиланням на те, що відсутні підстави для зобов`язання ТУ Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Хмельницькому, внести до реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.186 КК України, оскільки внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви повідомлення про злочин є дискреційними (виключними) повноваженнями посадових осіб.

Отже, вказаним судовим рішенням не визнано протиправною бездіяльність ТУ ДБР, розташованому в м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.186 КК України. ,права апелянта, на порушення яких він посилався з підстав невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою, не були порушеними, оскільки внесення відомостей посадовою особою до ЄРДР є самостійною процесуальною діяльністю, втручання в яку особам, що не мають на те законних повноважень, заборонено.

Відтак, за недоведеності факту протиправної бездіяльності відповідача недоведеним є склад цивільного правопорушення, передбачений нормою ч.1 ст. 1173 ЦК, в діях останнього щодо позивача.

Ухвала Хмельницького апеляційного суду від 31.01.2019 року у справі № 686/288/19 прийнята за результатами перегляду судового рішення щодо відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 і не містить висновків по суті поданої ним скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 16 вересня 2020 року.

Судді Л.М. Грох

А.П. Корніюк

Т.В. Спірідонова