ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м.Херсон

Номер справи: 648/2237/20

Номер провадження: 22-ц/819/1366/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Кусік І.В. від 04 серпня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј від усіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення заяви до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2020 рокувідмовлено ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржниця зазначила, що в суді першої інстанції нею заявлено вимогу щодо стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів із зазначенням мінімального розміру такої частки, що відповідає змісту ч. 2 ст. 182 СК України про те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дійшов висновкупро відмову у видачі судового наказу, оскільки стаття 161 ЦПК України має виключний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ та з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, заява не відповідає вимогам передбаченим ст. 161 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 182 ЦПК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона просить суд видати судовий наказ про стягнення на її користь аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј від усіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто мінімального розміру аліментів, визначеного ч. 2 ст.182 СК України (а.с. 3-10).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заявлена вимога про стягнення аліментів із вказівкою на мінімальний розмір, встановлений сімейним законодавством, узгоджується із граничним розміром, що може бути стягнутий на підставі судового наказу, а тому не суперечить та відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України. Зазначення заявником мінімальної межі розміру аліментів не може вважатися альтернативною вимогою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу є помилковим, оскільки обставини, передбачені ст. 165 ЦПК України не вбачаються.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року, - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова