Дата документу 18.09.2020 Справа № 332/3207/19
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 332/3207/19 Головуючий у 1-й інстанції: Марченко Н.В.
Провадження №22-ц/807/1419/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

18 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2020 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс» про зобов`язання виплатити суму дивідендів, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс» про зобов`язання виплатити суму дивідендів.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс» про зобов`язання виплатити суму дивідендів, закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження, встановлено, що апеляційну скаргу подано з порушенням строку на апеляційне оскарження, проте апелянт не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Також встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України та за подання апеляційної скарги апелянтом не було сплачено судовий збірв розмірі 420,40 грн.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху з наданням апелянту строку для виправлення зазначених в ухвалі недоліків та сплати судового збору в розмірі 420 грн 40 коп. або надання суду додаткових доказів неможливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду. (а.с. 77-80).

Вказану ухвалу було направлено на адресу ОСОБА_1 , яку він вказав при зверненні з апеляційною скаргою, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с. 81).

У зв`язку з тим, що в матеріалах справи були відсутні відомості щодо вручення ОСОБА_1 копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 12 березня 2020 року, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 квітня 2020 року ОСОБА_1 продовжено строк десять днів з дня вручення копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків та сплати судового збору в розмірі 420 грн 40 коп. або надання суду додаткових доказів неможливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду.(а.с.82-84).

Вказану ухвалу було направлено на адресу ОСОБА_1 , яку він вказав при зверненні з апеляційною скаргою, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с. 85).

27 квітня 2020 року конверт разом із ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 березня 2020 року було повернуто на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 183. (а.с.86-90).

20 травня 2020 року ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 квітня 2020 року повторно було направлено на адресу ОСОБА_1 , яку він вказав при зверненні з апеляційною скаргою, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с. 91).

30 червня 2020 року конверт разом із ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 квітня 2020 року було повернуто на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 694. ( а.с.92-96).

У зв`язку з тим, що в матеріалах справи були відсутні відомості щодо вручення ОСОБА_1 копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та недоліки апеляційної скарги не було усунуто,ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 серпня 2020 року повторно продовжено ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків та сплати судового збору в розмірі 420 грн 40 коп. або надання суду додаткових доказів неможливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду.(а.с.98-100).

Вказану ухвалу було направлено на адресу ОСОБА_1 , яку він вказав при зверненні з апеляційною скаргою, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с. 101).

Відповідно до поштового повідомлення про вручення за трек-номером: 058, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 25 серпня 2020 року особисто отримав ухвалу, що підтверджується його підписом на поштовому повідомленні. (а.с.102).

Проте, у визначений судом термін та до теперішнього часу скаржником не виконано вимоги зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 12 березня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленої статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі "МПП "Голуб" проти України" зазначає, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

У рішенні "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене в діях ОСОБА_1 вбачається ухилення від виконання вимог суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2020 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс» про зобов`язання виплатити суму дивідендів, необхідно визнати неподаною та повернути на підставі ч.ч.1,3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч.3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс» про зобов`язання виплатити суму дивідендів, - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду апеляційної інстанції, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.С. Подліянова