Справа № 127/4387/20
Провадження № 2/127/682/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2020 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, ПАТ «Укргазбанк», ДП «СЕТАМ», ОСОБА_4 , треті особи на стороні позивача: Служба у справах дітей ВМР, ОСОБА_5 про визнання протиправними дій приватного виконавця, визнання недійсними електронних прилюдних торгів з реалізації арештованого майна предмету іпотеки, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, ПАТ «Укргазбанк», ДП «СЕТАМ», ОСОБА_4 , треті особи на стороні позивача: Служба у справах дітей ВМР, ОСОБА_5 про визнання протиправними дій приватного виконавця, визнання недійсними електронних прилюдних торгів з реалізації арештованого майна предмету іпотеки. Заява мотивована тим, що заявник разом із своїми неповнолітніми дітьми та чоловіком, постійно проживають та зареєстровані в АДРЕСА_1 .
Дослідивши вказану заяву, оцінивши докази у їх сукупності, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 149 ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ч.3 ЦПК України).
Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч.ч. 1,4 ст.41 Конституції України кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
В заяві про забезпечення позову представником позивача не наведено як обґрунтованих причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і не обґрунтовано необхідність їх вжиття, а заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, не є співмірними із заявленими вимогами, вони не відповідають критеріям обґрунтованості та необхідності їх застосування, а також заявлені у спосіб, що не передбачений законом, оскільки стосуються осіб, які не є власниками майна та не є сторонами спору.
Тобто вид забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно, не можуть відповідати критеріям обґрунтованості та необхідності дій застосування, оскільки стосується осіб, які не є власниками майна і не є сторонами спору та в разі його застосування створить загрозу порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є сторонами спору.
Враховуючи вище викладене, заява представника позивача адвоката Шумського О.І. про забезпечення позову до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, ПАТ «Укргазбанк», ДП «СЕТАМ», ОСОБА_4 , треті особи на стороні позивача: Служба у справах дітей ВМР, ОСОБА_5 про визнання протиправними дій приватного виконавця, визнання недійсними електронних прилюдних торгів з реалізації арештованого майна предмету іпотеки.
Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.
Повний текст ухвали виготовлено 05.08.2020 року.
Суддя :