Провадження № 2-з/522/471/20
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

08 вересня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кисельова Олена Василівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міглазова Юлія Олександрівна про витребування майна з чужого володіння,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться вказана справа. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

08.01.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 145/1000 частин квартири площею 40,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності відповідачу.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, позивач зазначає, що він є власником 145/1000 частин квартири площею 40,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06.10.1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради. Однак, 16.09.2019 року позивач дізнався, що належна йому частка квартири перебуває у власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 26.12.2017 року. При цьому, відчуження квартири відбулось на підставі довіреності, посвідченої 26.06.2017 року, виданої від імені позивача на користь ОСОБА_5 . При цьому позивач зазначає, що довіреність не видавав, оскільки, починаючи з 1998 року, постійно проживав та працював в Італії тому жодної довіреності на території України підписати не міг, а квартира вибула з його власності поза його волею, тобто позивач був незаконно позбавлений права власності, а відповідач, як власниця квартири, може вчинити дії з її відчуження, що зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому в разі задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 08.09.2020 року з`явились представник позивача, який підтримав подану заяву, представник відповідача та представник третьої особи Чекункова О.В., які заперечували проти задоволення заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1-2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши доводи позивача щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про їх недоведеність, оскільки позивачем не надано жодних доказів щодо наміру відповідача як власника здійснити відчуження належного йому майна чи вчинення будь-яких інших дій, які б могли затруднити виконання рішення суду у випадку його задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 11,149-151,153, 154, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кисельова Олена Василівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міглазова Юлія Олександрівна про витребування майна з чужого володіння - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 08.09.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов