УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Смельська В.В. (місцезнаходження: 730003, м. Херсон, вул. Я. Мудрого, буд. 8) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі довіреності діє адвокат Смельська В.В., до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири, -

в с т а н о в и в :

25.08.2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої залиттям квартири до відповідача, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 218112,35 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, нанесеної майну позивача внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 , а також 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 228112,35 грн.; покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

08.09.2020 року заявник, через свого представника подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло від 22.10.1993 р.

Вказана заява відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду передана головуючому судді 11.09.2020 року.

Подана заява обґрунтована тим, що в результаті залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_3 , яке сталось з вини власника розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 були спричинені суттєві матеріальні збитки.

Загальний розмір матеріального збитку, спричинений залиттям квартири АДРЕСА_3 , складає 218112,35грн. На проведення експертних досліджень для визначення розміру збитків позивач вже витратила 14709,32грн. Крім того, внаслідок залиття належної позивачу квартири та псування її майна, позивач зазнала значних моральних страждань. Спричинену їй моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в 10000грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 228112,35грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди і покласти на відповідача судові витрати.

21.08.2020р. представнику позивача ОСОБА_3 стало відомо, що 27.05.2016 р. відповідач ОСОБА_2 уклала спадковий договір на користь ОСОБА_4 .

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, заявник зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є людиною похилого віку, їй майже 90 років, вона не працює і не має жодного доходу, окрім пенсії, за рахунок якої позивач навряд чи зможе отримати компенсацію спричинених їй збитків. Іншого майна окрім квартири відповідач також не має. Крім того, як відомо позивачу, відповідач погано себе почуває, не підводиться, і її постійно доглядає ОСОБА_4 , на користь якої і укладений спадковий договір. Цілком логічно припустити, що відшкодування збитків позивачу, в разі задоволення позову, мали б здійснювати вже спадкоємці ОСОБА_2 , які приймуть спадщину у вигляді квартири, як правонаступники відповідача. Однак зважаючи на наявність укладеного спадкового договору, в разі смерті відповідача, ОСОБА_4 автоматично набуває право власності на квартиру і зможе негайно здійснити її відчуження до того моменту, як буде залучена до участі у справі в якості правонаступника відповідача, або боржника за виконавчим провадженням. Зазначені обставини унеможливлять виконання рішення суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири.

За таких обставин заявник вважає співмірним просити суд накласти арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло від 22.10.1993 р.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорювань право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Разом із тим забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Таке забезпечення може стосуватися не будь-якого майна, а лише того, право на яке стверджується відповідними доказами, які подають самі сторони по справі.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так судом встановлено, що між сторонами існує спір про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири, ціна позову 228 112, 35 грн. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №223765984 від 14.09.2020 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_4 . На підставі спадкового договору, посвідченого 27.05.2016 року приватним нотаріусом ХМНО Годованним О.В., на вказану квартиру накладено обтяження.

Враховуючи предмет спору, ціну позову, особу відповідача, яка має похилий вік, наявність спадкового договору, посвідченого 27.05.2016 року приватним нотаріусом ХМНО Годованним О.В., за яким обтяжено нерухоме майно відповідача на користь ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що такий захід забезпечення позову спроможній забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і не порушує прав позивача.

Обраний захід забезпечення позову є співмірним з заявленими вимогами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову на інший.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ), в інтересах якої на підставі діє адвокат Смельська В.В. (місцезнаходження: 730003, м. Херсон, вул. Я. Мудрого, буд. 8) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі довіреності діє адвокат Смельська В.В., до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 22.10.1993 р. Фондом комунального майна м. Херсона.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів державному (приватному) виконавцю, до державного реєстратора, до Другої Херсонської державної нотаріальної контори та сторонам у справі.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.М. Булах