Провадження № 2/522/4038/20
Справа № 522/3714/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Бойко А.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства міжнародного аеропорту «БОРИСПІЬ» про скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 04.03.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Державного підприємства міжнародного аеропорту «БОРИСПІЬ» та просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Генерального директора ДП Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 31.10.2019 року №11-07/1-2225/п «щодо застосування дисциплінарного стягнення» про оголошення догани ОСОБА_1 начальнику комплексу аперодромно-технічного забезпечення та наземного обслуговування;

- опублікувати в Віснику аеропорту ДП МА «Бориспіль», паперовому інформаційному листку Державного підприємства міжнародного аеропорту «БОРИСПІЬ» рішення суду не пізніше одного місяця після набрання рішення законної сили;

- стягнути з Державного підприємства міжнародного аеропорту «БОРИСПІЬ» на користь ОСОБА_1 суму в розмірі щорічної винагороди за підсумками року, передбаченому Колективним договором на 2014 рік;

- стягнути з Державного підприємства міжнародного аеропорту «БОРИСПІЬ» на користь ОСОБА_1 суму судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач вважає оскаржуваний наказ незаконним і таким, що винесений з недостатньої фаховості голови комісії, яка проводила службове розслідування. Повна некомпетентність голови комісії сприяла формуванню рекомендації для Генерального директора щодо застосування дисциплінарного покарання. Позивач вказує, що не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному обсязі виконував всі посадові обов`язки, визначені Посадовою інструкцією. Вказує, що його не ознайомлювали ні з заявою про проведення службового розслідування, ні з актом складеним за результатами проведеного службового розслідування, що є грубим порушенням його прав. У зв`язку з незаконним притягнення до відповідальності, позивач був позбавлений виплати винагороди за підсумками року, яку просить стягнути.

Ухвалою суду від 06.03.2020 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 02.04.2020 року.

У судове засідання 02.04.2020 року учасники справи не з`явилися, у зв`язку з веденим карантином на території України, розгляд справи відкладено на 05.05.2020 року.

Розгляд справи у судовому засіданні 05.05.2020 року було відкладено у зв`язку з неналежним сповіщенням відповідача, на 25.06.2020 року.

У зв`язку зі зміною графіку роботи у Приморському районному суді м. Одеси, на підставі запровадженого карантину в Україні у судовому засіданні 25.06.2020 року закінчився робочий час, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 06.07.2020 року.

До суду 30.06.2020 року надійшов відзив ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», згідно якого просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та застосувати строк позовної давності до вимог про скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення. Відзив мотивовано тим, що за результатами проведеного службового розслідування ініційованого на підставі колективного звернення працівників, встановлено порушення позивачем п. 4.29 Посадової інструкції, оскільки під час виконання трудових обов`язків він не дотримувався вимог законодавства з питань цивільного захисту та охорони праці та зобов`язав сторонню особу без відповідної підготовки та екіпіровки знаходитися в пожежному автомобілі для заміру часу реагування. Також відповідач вказує, що щорічна винагорода працівникам здійснюється на підставі наказу, станом на день подання відзиву такий наказ не подавався. З наказом від 31.10.2019 року позивач ознайомився під розписку 31.10.2019 року, а тому строк звернення до суду сплив 31.01.2020 року.

У судовому засіданні 06.07.2020 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, оголошено перерву до 28.07.2020 року.

У судовому засіданні 28.07.2020 року ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Судом встановлено, що колектив Служби аварійно-рятувального та протипожежного забезпечення польотів ДП МА «Бориспіль» звернувся 02.09.2019 року до генерального директора та голови професійної спілки працівників ДП МА «Бориспіль» з листом, яким повідомлено про неправомірні дії начальника комплексу аеродромно-технічного забезпечення та наземного обслуговування ОСОБА_1 (т.2 а.с.24-31).

Наказом Державного підприємства Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №01-07/1.1-35 від 10.09.2019 року створено комісія для проведення службового розслідування (т.2 а.с.22).

За результатами проведеного службового розслідування створена комісія склала Акт №32-23-2 від 09.10.2019 року, згідно якого з семи пунктів вказаних у колективному зверненні комісія дійшла висновку про порушення щодо одного, а саме при проведення перевірки виконання нормативів водіями пожежних автомобілів перевіряючий (інструктор з виробничої підготовки навчального центру ОСОБА_2 ) знаходився в кабіні пожежної машини з секундоміром, без відповідної підготовки та спецекіпіровки, за вказівками ОСОБА_1 (т.2 а.с.9-19).

До акту відповідачем додано всі письмові пояснення та докази, що підтверджують висновки комісії, викладені в Акті від 09.10.2019 року.

Згідно п. 4.29 Посадової інструкції №29-05/2-13 від 16.01.2018 року, із змінами від 24.04.2019 року Начальника комплексу аеродромно-технічного забезпечення та наземного обслуговування, начальник дотримується та контролює виконання підлеглими працівниками «Правил про внутрішній трудовий розпорядок працівників підприємства», дотримується вимог трудового законодавства, законодавства з питань мобілізаційної підготовки, цивільного захисту, охорони праці, санітарних норм (т.2 а.с.114-125).

Відповідно до п. 1.11 Положення про службу аварійно-рятувального та протипожежного забезпечення польотів від 21.02.2018 року №29-05-24, служба в питаннях підготовки особового складу, ліквідації надзвичайних ситуацій та гасіння пожеж керується авіаційними правилами та нормативно-правовими актами МВС та ДСНС України (т.2 а.с.129-139).

Пунктом 3.2.5 Правил безпеки праці в органах і підрозділах МНС України, затвердженого наказом МНС України від 07.05.2007 року №312, рух пожежного автомобіля дозволяється тільки при зачинених дверях кабіни та кузова. Забороняється присутність в автомобілях сторонніх осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що комісією, на підставі повно досліджених зібраних доказів, встановлено порушення ОСОБА_1 вимог законодавства та трудової дисципліни.

Наказом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №11-07/1-2225/П від 31.10.2019 року ОСОБА_1 начальнику комплексу аеродромно-технічного забезпечення та наземного обслуговування, у зв`язку з порушенням вимог пункту 4.29 Посадової інструкції начальника комплексу аеродромно-технічного забезпечення та наземного обслуговування №29-05/2-13 від 16.01.2018 року, відповідно до ст. 147 КЗпП України оголошено догану (т.1 а.с.6, т.2 а.с.8).

На зворотній стороні наказу наявна відмітка ОСОБА_1 про ознайомлення з наказом 31.10.2019 року (т.2 а.с.8 на звороті).

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Перевірка обставин наведених у колективному звернення та встановлення порушень відбулося за результатами проведеної службової перевірки та висвітлено в Акті від 09.10.2019 року, наказ про застосування дисциплінарного стягнення видано 31.10.2019 року, тобто в межах місячного строку.

Згідно ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Посилання позивача на те, що він не надав пояснення спростовуються матеріалами справи, адже він надсилав пояснювальну записку на ім`я генерального директора ОСОБА_3 (т.2 а.с.194-197).

Статтею 150 КЗпП України закріплено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

ОСОБА_1 скористався положеннями ст. 150 КЗпП України, втім суд не знайшов підстав для визнання та скасування оспорюваного наказу.

Вимоги про здійснення публікації в офіційному віснику відповідача є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на конституційну закріплену свободу слова, яка передбачає і відсутність змушення публікувати якусь конкретну інформацію. Крім того, рішення суду розміщуються в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є відкритим, тобто інформація є загальнодоступною.

Відповідно до п.3.3. Положення про виплату працівникам підприємства винагороди за підсумками роботи за рік, додаток 9 до Колективного договору на 2014 рік, виплата винагороди працівникам підприємства здійснюється на підставі наказу по підприємству, керівнику підприємства наказу Міністерства інфраструктури України (т.1 а.с.40).

Як вказує відповідач такого Наказу за 2019 рік по підприємству не видавалося, позивач зворотного не довід, у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача щорічної винагороди за підсумками року задоволенню не підлягає.

Щодо строків звернення до суду, варто відзначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як вказувалося вище позивач ознайомився з оспорюваним наказом 31.10.2019 року до суду звернувся 04.03.2020 року, втім вказаний строк переривався, з огляду на звернення позивача до Одеського окружного адміністративного суду (т. 1 а.с.43-45).

З огляду на те, що суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, застосування строків звернення до суду не є необхідним, тому суд вважає за можливе не застосовувати такі строки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Доводи позивача про ненадання йому копії акту, у зв`язку з конфіденційністю інформації не приймаються судом до уваги, адже не стосуються предмету доказування.

Частинами 1, 2, статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , то вимоги про стягнення з відповідача на його користь сплаченого судового збору також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства міжнародного аеропорту «БОРИСПІЬ» (, Київська обл., Бориспільський район, село Гора, вул. Бориспіль-7) про скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Повний текст рішення суду складено 30.07.2020 року.

Суддя: В.Я. Бондар