Справа № 2-508/10
Провадження № 6/521/525/20
У Х В А Л А

17 вересня 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Гуревський В.К.,

при секретарі Шудра Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на таке.

На підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2010 р. по цивільній справі № 2-508/10, яке набрало законної сили 17.07.2010 р., судом 20.12.2011 р. було видано виконавчий лист №2-508/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» (змінено організаційно-правову форма та найменування на AT «Державний ощадний банк України») заборгованості за кредитним договором № 1149 від 27.04.2007 р. у сумі 23061,50 грн., судового збору 181,96 грн. та витрат на ІТЗ 30,00 грн.

На момент видачі виконавчого листа 20.12.2011 р. та відповідно на момент його первинного пред`явлення до виконання стягувачем, Закон України «Про виконавче провадження» діяв в редакції, з урахуванням змін, внесених Законом України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» (далі - Закон № 2677-VI), який набув чинності 9 березня 2011 року, тобто до моменту видачи виконавчого листа № 2-508/10.

На підставі заяви представника стягувача про прийняття до виконання вказаного виконавчого листа, 10 жовтня 2017 року державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Процько Г.І. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 54797437 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 23273,46 грн.

Про існування вищезазначеного заочного рішення суду та відповідно про подальше відкриття виконавчого провадження на його підставі, заявнику стало відомо наприкінці 2017 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою державного виконавця Гліщинський Я.В. оскаржив її у судовому порядку, що й стало підставою для розгляду скарги Малиновським районним судом м. Одеси в межах справи № 521/21810/17.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2018 року, скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Розглядаючи касаційну скаргу ОСОБА_1 . Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 521/21810/17, дійшов однозначного висновку, що виконавчий лист № 2-508/10 підлягав пред`явленню до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

В зазначеній постанові суд касаційної інстанції констатував, що апеляційний суд не перевірив: чи відбулося переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання; якщо переривалося, то коли саме; чи сплинув строк пред`явлення до виконання виконавчого документу на момент набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIІ від 02 червня 2016 року.

Однак при новому розгляді справи в апеляційній інстанції, ані державний виконавець, ані стягувач не надали будь-яких доказів переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що залишилось поза увагою суду та стало підставою для касаційного оскарження ували Одеського апеляційного суду від 01.10.2019 р. по справі №521/21810/17.

В теперішній час справа № 521/21810/17 перебуває на повторному розгляді в суді касаційної інстанції.

Таким чином враховуючи, що рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист №2-508/10, набрало законної сили 17.07.2010 р., виконавчий лист мав бути пред`явлений до виконання в строк до 18.07.2011 р., однак його первинна видача, через бездіяльність стягувача та нехтування своїми правами, відбулась 20.12.2011 р., тобто за перебігом річного строку пред`явлення його до виконання, що є самостійною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В контексті цієї заяви варто звернути увагу суду, що ще 30.12.2014 р. виконавче провадження за виконавчим листом № 2-508/10 було закінчено. Зазначені у попередніх абзацах обставини підтверджуються відмітками на виконавчому листі.

Заявник ОСОБА_1 сповіщався про дату та час судового засідання, надав до суду заяву, за якою просив його заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити, справу розглядати за його відсутністю.

Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

На підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2010 р. по цивільній справі № 2-508/10, яке набрало законної сили 17.07.2010 р., судом 20.12.2011 р. було видано виконавчий лист № 2-508/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» (змінено організаційно-правову форма та найменування на AT «Державний ощадний банк України») заборгованості за кредитним договором № 1149 від 27.04.2007 р. у сумі 23061,50 грн., судового збору 181,96 грн. та витрат на ІТЗ 30,00 грн.

На підставі заяви представника ПАТ «Державний ощадний банк України» про прийняття до виконання указаного виконавчого листа, 10 жовтня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 54797437 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 23273,46 грн.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2010 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2010 року) передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно частини першої та другої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2010 року) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011 (17/6) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18).

З копії виконавчого листа № 2-508/10 вбачається, що згідно відміток державних виконавців 30 грудня 2014 року виконавче провадження було закінчено на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на той момент). У подальшому 20 липня 2015 року, 22 липня 2016 року у відкритті виконавчого було відмовлено. 07 червня 2017 року на виконавчому листі міститься відмітка про повернення виконавчого документа без прийняття на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Таким чином враховуючи, що рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист №2-508/10, набрало законної сили 17.07.2010 р., виконавчий лист мав бути пред`явлений до виконання в строк до 18.07.2011 р., однак його первинна видача, через бездіяльність стягувача та нехтування своїми правами, відбулась 20.12.2011 р., тобто за перебігом річного строку пред`явлення його до виконання, що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Керуючись ст. ст. 260-261, 355-356, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 2-508/10, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 20.12.2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 1149 від 27.04.2007 року в сумі 23061,50 грн., судового збору в сумі 181 грн. 96 коп. та ІТЗ в сумі 30,0 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвала суду складена та підписана суддею 17 вересня 2020 р.

Суддя Гуревський В.К.