Провадження №2/748/306/20
Єдиний унікальний № 748/252/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Майбороди С.М.,

при секретарі Оніщенко Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Новика М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Барщацького Ігоря Вікторовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2020 року, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ", в якому просила визнати виконавчий напис, вчинений 19.12.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Барщацьким І.В. зареєстрований в реєстрі за № 8468 таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Баршацьким І.В. за зверненням ТОВ ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» було вчинено виконавчий напис № 8468 та стягнуто з позивача заборгованість за кредитним договором № -1 від 08.05.2019 року в розмірі 13400,00 грн. Постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження ВП № 30941286. Нотаріус не пересвідчився у безспірності існування заборгованості, оскільки кредитний договір нотаріально у присутності позивача за її підписом не посвідчувався. Крім того, сума стягуваної заборгованості за кредитним договором не є безспірною.

24 лютого 2020 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області відкрито загальне позовне провадження.

19 березня 2020 року від відповідача ТОВ ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та встановити в рішенні суду на підставі первинних підтверджуючих документів суму заборгованості позивача. Вказують, що відповідно до укладеного договору № -1 від 08.05.2019 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 2000,00 грн строком на 30 днів шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був підписаний позивачем 08.05.2019 року шляхом введення одноразового ідентифікатора НОМЕР_2 в особистому кабінеті на веб-сайті відповідача. Відповідач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши позивачу кредит. Позивачем не було сплачено жодного пакету по кредитному договору. Згідно з договором нараховуються відсотки за користування кредитом в розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування, у разі порушення строків повернення кредиту, позичальник сплачує за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. Відповідач 13.12.2019 року надіслав позивачу претензію, яку позивач відмовилась отримувати. Станом на 13.12.2019 року нарахування процентів позивачу було зупинено та зафіксовано розмір заборгованості, яка складається з : 2000,00 грн заборгованість за кредитом, 11400,00 заборгованість за процентами за користування кредитом, 1200,00 грн витрати понесені відповідачем на вчинення виконавчого напису нотаріуса.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач пояснила, що дійсно отримала кошти в сумі 2000 грн, але на умовах безвідсоткової ставки, заперечувала, що підписувала зазначений договір та погодилась на його умови, оскільки на сайті компанії таких умов не було зазначено.

Представник відповідача ТОВ ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності. Також були надані додаткові пояснення з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 303/2082/14-ц ( провадження № 14-557цс19)

Відповідач - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Баршацький І.В., будучи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярошенко К.Ю., будучи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновків.

Судом встановлено, що 19 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис № 8468 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» заборгованості в розмірі 14600,00 грн (а.с.75).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенком К.Ю. № 60941286 від 28.12.2019 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 8468 виданого 19.12.2019 року.

Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса Баршацького І.В. № 8468 від 19.12.2019 є незаконним та необґрунтованим, оскільки заборгованість не була безспірною.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірпому порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів нотаріусів».

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629свІ 9) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, разом з тим, в останньому відсутні підписи сторін.

Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Позивач не погоджується, що підписувала доданий до відзиву договір №-1 від 08.05.2019.

Виходячи з наданих відповідачем документів суд позбавлений можливості встановити дотримання вимог Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України "Про електронний цифровий підпис", оскільки на адресу суду відповідачем не надано з цього приводу відповідних підтверджуючих документів.

Приватному нотаріусу надана довідка про укладення договору, в якій вказується одноразовий ідентифікатор 175345, який відправлено позичальнику на номер телефону 05.08.2019, разом з тим договір від 08.05.2019. Також приватному нотаріусу надана довідка, що клієнт ОСОБА_1 ідентифікована та з нею укладено договір №-1 від 08.05.2019 і присвоєно ідентифікатор 241535. Зазначені суперечності вже свідчать про спірні питання, на які мав звернути увагу нотаріус під час посвідчення виконавчого напису.

Таким чином позивач дійсно має заборгованість в сумі 2000 грн, яку не заперечує, однак заперечує нараховані відсотки, стверджуючи, що на такі умови не погодилась би.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 січня 2020 року у справі № 303/2082/14-ц ( провадження № 14-557цс19) дійшла висновку, що сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку.

В даному випадку підставою звернення до суду не є наявність позову кредитора до боржника, а факт невизнання боржником суми заборгованості, а саме нарахованих відсотків та твердження про відсутність будь-яких узгоджень щодо нарахування зазначеної суми відсотків, відсутність попередження про наявну заборгованість та не надання нотаріусу відповідно нотаріально посвідченого кредитного договору.

Враховуючи те, що договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, більше того, на ньому відсутні будь-які підписи сторін, позивач не погоджується з нарахованими відсотками, вказуючи, що не підписували такі умови договору, їй не було відомо про наявну суму заборгованості, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 19 грудня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 8468, про стягнення заборгованості ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.2,15,16,18 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Барщацького Ігоря Вікторовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 19.12.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрований за номером № 8468 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», , адреса місцезнаходження : бульвар Вацлава Гавела, буд.4 м. Київ, грошових коштів у розмірі 14 600,00 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», , адреса місцезнаходження : бульвар Вацлава Гавела, буд.4 м. Київ на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 840 грн 80 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 09 вересня 2020 року.

Суддя С. М. Майборода