Провадження № 22-ц/4808/922/20
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О.В.
Суддя-доповідач Горейко
У Х В А Л А

01 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Горейко М.Д., ознайомившись із апеляційною скаргою ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецького Олександра Валентиновича на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену у складі судді Шамотайла О.В. 07 травня 2020 року в м. Івано-Франківську, у справі за заявою ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецького Олександра Валентиновича про роз`яснення заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 липня 2020 року апеляційну скаргу ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецького О.В. на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 07 травня 2020 року залишено без руху та надано апелянту строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, оскільки апелянтом не оплачено судовий збір.

17 серпня 2020 року від апелянта надійшла заява про відстрочення сплати судового збору до 01 жовтня 2020 року, мотивована тим, що Івано-Франківське обласне державне об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості знаходиться у важкому фінансовому становищі, оскільки з 2003 року перебуває в процедурі банкрутства, у зв`язку з чим у скаржника наразі немає можливості здійснити оплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 зазначеного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, Законом України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, яких розширювальному тлумаченню не підлягає.

При цьому, питання про відстрочення судом сплати судового збору вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору апелянтом зазначено, що Івано-Франківське обласне державне об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 2003 року перебуває в процедурі банкрутства, у зв`язку з чим знаходиться у важкому фінансовому становищі та не має можливості здійснити оплату судового збору.

Однак, перебування боржника в процедурі банкрутства не є підставою для відстрочення сплати судового збору в розумінні статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» врегульовано питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до вимог частини 4 статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно з частиною 5 статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Відповідно до частини 6 статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення статті 129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», апеляційний суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

Тому заява апелянта про відстрочення сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Частинами 2, 6 статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, встановленого ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 липня 2020 року.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 127 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецького Олександра Валентиновича про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Продовжити ліквідатору Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецькому Олександру Валентиновичу строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 липня 2020 року, до 15 вересня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя М.Д. Горейко