Справа №442/2533/20
Провадження №2/442/807/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Любов Василівни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, -

встановив:

30.04.2020 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 31.10.2014 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В., серія та номер :1071, на спадкове майно- житловий будинок по АДРЕСА_1 ; скасувати запис про право власності №7532905, від 31.10.2014, яким проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 85,8 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна : 12, вчинену приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Л.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриття розділу, індексний номер:16884852 від 31.10.2014).

В обґрунтування позову вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , актовий запис №04, про що свідчить свідоцтво про смерть видане виконавчим комітетом Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області. За життя бабцею був складений заповіт, згідно якого на випадок її смерті належний їй на праві приватної власності будинок та прилегла земельна ділянка і все що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла їй внучці ОСОБА_4 (дівоче ОСОБА_5 ).

Згідно з свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 13.11.2001, такий розташований по АДРЕСА_1 і належав ОСОБА_3 .

До дня смерті бабці вона постійно проживала з нею за вказаною адресою, допомагала їй у побуті, вели спільне господарство.

Їй було відомо, що бабця склала заповіт на її ім`я. Після її смерті вона звернулась до нотаріуса по питанню прийняття спадщини згідно заповіту. Однак, їй повідомили в усній формі, що такого заповіту у спадковому реєстрі немає.

Не знаючи послідовності юридичної процедури оформлення спадкового майна та існування строків, встановлених для такого, вона продовжувала проживати в даному будинку після смерті бабусі. Думала, що даний будинок збережеться за нею, так як заповіт складений на її ім`я.

ЇЇ батько ОСОБА_2 , відповідач по справі, почав зловживати алкоголем та обмежувати її в можливості вільного доступу до даного будинку, виганяти її з такого. Вона пояснювала, що будинок бабуся залишила їй у спадок. Проте, це викликало в нього більшу агресію, після чого він повідомив, що жодного відношення до цього будинку вона немає, так як він є єдиним його власником.

Після цього, вона звернулась до адвоката Лучківа А.В., з яким 10.03.2020 уклала договір про надання правової допомоги.

12.03.2020 нотаріус надала витяг №59798712 з Спадкового реєстру, згідно якого у такому інформація щодо заповідача ОСОБА_3 , відсутня.

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіт зареєстровано, номер у Спадковому реєстрі 523224064, зареєстрований 20.01.2012. Однак реєстратором Львівської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України допущено механічну помилку в імені заповідача та зазначено « ОСОБА_3 ».

У зв`язку з виявленою помилкою сільською радою скеровано відповідний лист про усунення допущеної механічної помилки в Спадковому реєстрі.

Таким чином, вона не могла скористатись своїм правом на оформлення спадщини. Жодної заяви про відмову від спадщини вона не подавала.

З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником спадкового будинку є ОСОБА_2 . Підставою виникнення є свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 1071, видане 31.10.2014 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В.. Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 16884852 від 31.10.2014, приватний нотаріус Спариняк Л.В.

Оскільки, на її ім`я було складено заповіт і він є дійсним, але не з її вини при оформленні заповіту було допущено механічну помилку в Спадковому реєстрі, ОСОБА_2 неправомірно оформив спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 , то таке свідоцтво слід визнати недійсним.

Разом з тим, звернулась із заявою про поновлення процесуального строку з тих підстав, що їй не було відомо про існування механічної помилки при реєстрації заповіту до моменту звернення за юридичною допомогою ( 10.03.2020), що позбавило її права оформити спадкові права.

04.05.2020 відкрито загальне позовне провадження.

04.05.2020 ухвалою судді задоволено заяву про забезпечення позову.

Позивач у вступному слові позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позові. Позовні вимоги просила задоволити.

Відповідач позову не визнав, просив у позові відмовити, оскільки вважає себе єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , так як будував цей будинок.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть, видане 01.04.2014 виконавчим комітетом Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, серія НОМЕР_1 ), бабуся для позивача - ОСОБА_6 .

Згідно заповіту, складеного секретарем виконкому Модрицької сільської ради Гіщак Юлією Миронівною 21.09.2011, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті заповіла належний їй на праві приватної власності житловий будинок та прилеглу земельну ділянку і все, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право внучці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає в АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу №59798712, виданого 12.03.2020 приватним нотаріусом Момот М.О. за параметром пошуку: ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Модрицької сільської ради від 01.04.2014 №262, ОСОБА_4 до дня смерті проживала разом з ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство.

Листом від 24.03.2020 за №78/02-27 ОСОБА_1 Модрицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області повідомлено, що ОСОБА_7 від 21.09.2011 за №21 у встановленому порядку було надіслано для реєстрації у спадковому реєстрі.

Як вбачається з витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі заповіт зареєстровано, номер у Спадковому реєстрі 52324064, зареєстрований 20.01.2012. Однак, реєстратором Львівської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України допущено механічну помилку в імені заповідача та зазначено « ОСОБА_3 ». У зв`язку з таким сільською радою скеровано відповідний лист про усунення допущеної механічної помилки у Спадковому реєстрі.

Згідно із частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

По даній справі встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, а відповідач за законом І черги ( син спадкодавця).

Законодавець визначив у статті 1268 ЦК України, зокрема, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1273 ЦК України визначено, зокрема, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом.

Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення, у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину, прав інших осіб тощо.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі наведеного, оскільки заповіт, складений в користь ОСОБА_8 є чинним, був чинним на момент відкриття спадщини, однак з незалежним від позивача причин, така не могла скористатись своїм правом на спадщину, хоча прийняла спадщину, так як проживала разом з спадкоємцем на момент відкриття такої, відповідач ОСОБА_2 за обставин існування заповіту не мав право на спадкування, при видачі свідоцтва про право на спадщину порушує право позивача, не було враховано наявність іншого спадкоємця, тому таке слід визнати недійсним, поновивши пропущений строк звернення до суду з позовом до суду як пропущений з поважних причин, враховуючи відповідь Модрицької сільської ради від 24.03.2020 №78/02-27 про допущення помилки в Спадковому реєстрі.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 26 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

Враховуючи положення ч.7 ст. 158, п.8 ч.1 ст. 264 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.05.2020, так як позов задоволено, заходи забезпечення позову зберігають свою дію протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 31.10.2014 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В., серія та номер: 1071, ОСОБА_2 на спадкове майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Скасувати запис про право власності №7532905 від 31.10.2014 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності, яким проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 85,8 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 12, вчинену приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Л.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу, індексний номер: 16884852 від 31.10.2014).

Заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.05.2020 зберігають свою дію протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.09.2020.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Любов Володимирівна, адреса: пл. Ринок, 28/4, м. Дрогобич.

Суддя Хомик А.П.