Провадження № 2/331/778/2020
ЄУН 331/540/20
21 липня 2020 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :
головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,
за участю : секретаря Постарнак М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ємця Артема Юрійовича до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису від 21.01.2019 № 1487 таким, що не підлягає виконанню,
10.02.2020 р. від ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ємця А.Ю. до суду надійшла позовна заява до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ»), третя особа приватний виконавець Вольф Т.Л., про визнання виконавчого напису від 21 січня 2019 року № 1487, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. щодо звернення стягнення грошових коштів у сумі 15 772,60 грн. з ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.
Позов обґрунтовано тим, що 21 січня 2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною (надалі - приватний нотаріус Хара Н.С.) був вчинений виконавчий напис № 1487 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 772, 60 гривень.
Вважає виконавчий напис таким, що вчинений з порушеннями вимог законодавства.
Стягувачем не була надіслана вимога про усунення порушень, не надані нотаріусу належні та допустимі докази безспірності заборгованості: розрахунків заборгованості та виписок. Позивач категорично не погоджується з пред`явленою заборгованістю; фінансовою установою одноособово зроблено розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків, пені, без урахування думки і позиції позивача, виразу його волі та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Приватний нотаріус, всупереч вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, вчиняючи виконавчий напис, не врахувала та не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості.
Позивач не укладав жодних кредитних договорів, які б посвідчувались нотаріально, а тому приватним нотаріусом в порушення норм діючого законодавства вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався.
Як на правові підстави заявленої вимоги позивач посилається на статті3,15,16 ЦК України, статті 87,88 Закону України « Про нотаріат», Главу 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
10 лютого 2020 року представник позивача адвокат Ємець А.Ю. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову (а.с. 21-24)
10 березня 2020 року представник позивача звертався до суду із заявами про відкладення розгляду справи (а.с. 42, 51).
28 лютого 2020 року на виконання ухвали суду від 13 лютого 2020 року приватний нотаріус Хара Н.С. надіслала до суду копії документів, на підставі яких було вченого виконавчий напис ; 1487 від 21 січня 2019 року (а.с. 63-81).
02 березня 2020 року від приватного виконавця ОСОБА_3 (Вольф) Т.Л. до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 58513606 (а.с. 82-106).
Процесуальні дії суду по справі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2020 року справу прийнято та відкрито провадження; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання (а.с. 16-17).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2020 року підготовче судове засідання по справі відкладено; продовжено строк підготовчого провадження по справі (а.с.53-54).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті (а.с.109).
Представник позивача адвокат Ємець А.Ю. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача; на позові наполягає та просить його задовольнити; не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с.118).
Представника відповідача до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно (а.с. 113). Причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань, відзив до суду не надходило.
Третя особа приватний нотаріус Хара Н.С. звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, з урахуванням фактичних відносин, з постановленням рішення згідно чинного законодавства (а.с. 41).
Третя особа приватний виконавець Вольф Т.Л. до суду не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно (а.с. 114). Причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 21 липня 2020 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, ознайомившись з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
13 липня 2012 року ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ПУМБ», було заповнено Пропозицію укласти договори кредиту та страхування (а.с.79).
21 січня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис № 1487, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором GP-3461908 від 13.07.2012 року на загальну суму 15 272,60 грн., яка складається:
прострочена заборгованість за сумою кредиту 9 462,67 грн. ;
прострочена заборгованість за комісією - 0 грн.;
прострочена заборгованість за процентами - 380,10 грн.;
строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн.,
строкова заборгованість за комісією - 0 грн.,
строкова заборгованість за процентами - 0 грн. ( а.с. 64).
Виконавчий напис № 1487 від 21 січня 2019 року був вчинений на підставі копій таких документів, як прямо зазначено в заяві ПАТ « ПУМБ» від 15.01.2019 року, вих.485 :
- оригіналу Кредитного договору;
- засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника, із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;
- документів стягувача та представника стягувача за довіреністю ( а.с. 77).
Також мається Письмова вимога № 900 від 21 вересня 2018 року, якою ПАТ «ПУМБ» вимагає у ОСОБА_1 виконати зобов`язання в розмірі 15 272,60 грн. Однак, відповідачем не надано доказів направлення зазначеної вимоги позивачу.
01.03.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л відкрито виконавче провадження ВП № 58513600 щодо примусового виконання виконавчого напису № 1487 від 06.06.2018, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ « ПУМБ» заборгованості в розмірі 15 772,60 грн. (а.с. 93-94).
Постановою приватного виконавця Вольф Т.Л. від 14.03.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Запорізькому комунальному підприємстві міського електротранспорту «Запоріжжяелектротранс» (а.с.100-101).
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).
Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються, зокрема, оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відмітною стягувача про непогашення заборгованості.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.
При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал» не укладався окремий кредитний договір, а було заповнено лише Пропозицію укласти Договори кредиту та страхування (оферта), з якої неможливо встановити, на підставі яких умов договору позичальнику нараховувались проценти за користування кредитом, що відображено у виписці з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 78).
Саме ця вищевказана Пропозиція була надана приватному нотаріусу банківської установою з метою отримання виконавчого напису.
Між тим, Пропозиція не містить розміру грошових коштів, які були зараховані на рахунок ОСОБА_1 . З Пропозиції вбачається, що строк користування кредитними коштами становить 36 місяців, тобто з 13.07.2012 року по 14.07.2015 року. Строк дії закінчився 14.07.2015 року, у зв`язку з чим згідно висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.03.2018 року, справа № 444/9519/12, відповідач не мав права нараховувати проценти після спливу, визначеного договором, строку кредитування.
Також слід зазначити, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив наявність доказів отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що фактично призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій.
В порушення статті 87 Закону України « Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди про збільшення строку позовної давності, відсутні.
Наведене свідчить про те, що сума заборгованості не є безспірною, що фактично унеможливлювало видачу приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису.
Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати по справі розподіляються у відповідності до вимог пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 10-13, 60,74,79, 84,88, 259, 263-265 , 281, 282 ЦПК України, статтями 626,629 ЦК України, статтями 1,11 Закону України « Про захист прав споживачів», статтями 87-89 Закону України « Про нотаріат»,Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою № 1172 від 29.06.1999 року, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ємця Артема Юрійовича, задовольнити.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 31 липня 2020 року.
Суддя : Н.Г.Скользнєва