Ухвала

27 січня 2020 року

м. Київ

справа № 206/6490/18

провадження № 61-939ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Восковець Оксана Олександрівна, Сьома дніпровська державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в указаній вище справі.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Заявник оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанції, якими задоволено вимоги позивача про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позивач звернувся із позовними вимогами у листопаді 2018 року про визнання договору недійсним (вимога немайнового характеру) та витребування майна з чужого незаконного володіння (вимога майнового характеру).

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 762,00 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги в частині оскарження щодо вимог немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1 409,60 грн (1 762,00 грн?0,4)?200%.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову щодо вимог майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна.

Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги щодо вимог немайнового та майнового характеру, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок тощо) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додано квитанцію № 0.0..1 від 09 січня 2020 року про сплату судового збору в сумі 2 946,40 грн. Судовий збір заявником було сплачено на рахунок № НОМЕР_1 , а тому не може бути врахований судом.

З 01 січня 2020 року вступили у дію рахунки для зарахування податків, зборів, платежів до державного та місцевого бюджетів, відкриті відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2013 року № 1203 (у т.ч. судового збору), відповідно до стандартів IBAN.

Інформація про нові реквізити для сплати судового збору була зазначена на офіційному веб-сайті Верховного Суду та Державної казначейської служби України.

Таким чином, скаржником було сплачено судовий збір за неправильними реквізитами. Вся інформація про особливості повернення судового збору та підтвердження його зарахування міститься на офіційному веб-сайті Верховного Суду.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Отже, заявнику необхідно сплатити самостійно розрахований судовий збір за подання касаційної скарги за належними реквізитами.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату із відміткою про зарахування разом із документами на підтвердження ціни позову для перевірки правильності розміру сплаченого заявником судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров