Провадження 2/557/464/2020
Справа 557/1060/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Поліщук С.О.,

номер справи 557/1060/20,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом адвоката Скоковського Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення часток земельної ділянки у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року адвокат Скоковський А.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення часток земельної ділянки у спільній сумісній власності.

В обґрунтування позову зазначено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача ОСОБА_4 . Другою рівненською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №104/2016. Спадкоємцем першої черги за законом є рідна донька ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину 17 травня 2016 року із врахуванням на її користь відмови чоловіка померлої ОСОБА_5 .

До складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , входять зокрема: земельна ділянка, площею 0,34 га, кадастровий номер :03:001:0427, та земельна ділянка, площею 1,36 га, кадастровий номер :04:002:0052, які належать також відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Оскільки за життя спадкодавця співвласники не виділили частки у праві власності на земельні ділянки, позивачу постановою №701/02-31 від 28 липня 2020 року державного нотаріуса Другої рівненської державної нотаріальної контори Костюкової О.О. було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частки означених вище земельних ділянок.

За вказаних обставин, посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст. 355, 361, 368, 372, 1225, 1226, 1228 Цивільного кодексу України, ст.ст. 87, 89 Земельного кодексу України, представник позивача просить визначити, що частки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної власності на земельну ділянку загальною площею 0,34 га, кадастровий номер :03:001:0427, що розташована на території Синівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, та на земельну ділянку загальною площею 1,36 га, кадастровий номер :04:002:0052, що розташована на території Синівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, є рівними та становлять по 1/3 кожному.

Відповідачі відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надали.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2020 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

10 вересня 2020 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області підготовче провадження по даній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. У вказаній заяві останній зазначив, що позов підтримують в повному обсязі, судові витрати просять залишити за позивачем.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 вересня 2020 року подали до суду заяви про визнання позову, в яких зазначили, що не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позову та розгляду справи у їх відсутності.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції зроблено актовий запис про смерть №1887 та 19 листопада 2015 року видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (арк. спр. 9).

Згідно даних свідоцтва про народження, виданого відділом ЗАГС м. Рівне 13 березня 1977 року (арк. спр. 6), померла ОСОБА_4 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , яка після укладення шлюбу з ОСОБА_7 змінила прізвище із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Вказана обставина стверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Синівською сільською радою Гощанського району Рівненської області 29 вересня 1995 року (арк. спр. 33).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на частки земельних ділянок: загальною площею 0,34 га, кадастровий номер :03:001:0427, що розташована на території Синівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, та на земельну ділянку загальною площею 1,36 га, кадастровий номер :04:002:0052, що розташована на території Синівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Згідно даних державних актів на право власності на земельну ділянку від 16 грудня 2008 року серії ЯД №986017 (арк. спр. 7) та серії ЯД №986016 (арк. спр. 8), співвласниками означених вище земельних ділянок є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та померла ОСОБА_4 , земельні ділянки останнім належать на праві спільної сумісної власності.

З даних витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43877416, виданого 17 травня 2016 року, судом встановлено, що Другою рівненською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 17 травня 2016 року зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 58973911 (арк. спр. 10).

Постановою державного нотаріуса Другої рівненської державної нотаріальної контори від 28 липня 2020 року №70/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, загальною площею 0,34 га, кадастровий номер :03:001:0427, що розташована на території Синівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, та на частку земельної ділянки загальною площею 1,36 га, кадастровий номер :04:002:0052, що розташована на території Синівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які належали матері ОСОБА_4 . При цьому у вказаній постанові роз`яснено, що нотаріус зможе видати свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі, заведеній на спадщину ОСОБА_4 після визначення частки померлої у праві спільної власності земельних ділянок (арк. спр. 11).

Представник позивача, вказуючи на те, що ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування після смерті померлої матері ОСОБА_4 , так як частки у земельних ділянках, які належали останній на праві спільної сумісної власності з відповідачами на даний час не визначені, звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права позивача.

Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами щодо визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зокрема главою 26 розділу І книги третьої та главами 84, 87 книги шостої, а також Земельного кодексу України (далі ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, що визначено ч. 1 ст. 368 ЦК України.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

За правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як визначено у ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що визначено ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Аналогічні положення містить і статті 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає серед іншого за рішенням суду (п. «г» ч. 1 ст. 87 ЗК України).

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, є підстави вважати, що частки співвласників земельних ділянок є рівними та становлять по 1/3 частині за кожним, тому враховуючи вищевикладені обставини справи суд, зважаючи на те, що частки у земельних ділянках, які належали померлій ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності на даний час не визначені, що не дає можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування, суд приходить висновку, що право спадкоємця має бути захищено судом у вибраний ним спосіб.

При цьому, суд враховує аргументи позивача, наведені нею на підтвердження обставин, зазначених у позові, оскільки такі не оспорювалися відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів.

Вказані докази, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Суд зважає на те, що звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки викликане необхідністю оформлення спадщини після смерті її матері, що у інший спосіб визначити неможливо.

При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 355, 361, 368, 372, 1225, 1226, 1228 ЦК України, ст.ст. 87, 89 ЗК України, та на які вірно посилається представник позивача у поданому позові.

За вказаних обставин, суд вважає, що права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, підлягають захисту шляхом задоволення позову повністю.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України позивач не ставить вимогу про стягнення понесених ним судових витрат, а тому суд відносить вказані витрати на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Скоковського Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення часток земельної ділянки у спільній сумісній власності задовольнити повністю.

Визначити, що частки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,34 га, кадастровий номер :03:001:0427, що розташована на території Синівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, та на земельну ділянку, загальною площею 1,36 га, кадастровий номер :04:002:0052, що розташована на території Синівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, є рівними та становлять по 1/3 кожному.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду або через Гощанський районний суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ; ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 17 вересня 2020 року.

Суддя Ю.В. Оленич