Справа № 643/1088/20
Провадження № 2/643/1980/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 Московський районний суд м.Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., при секретарі Насирова М.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просять визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , з тих підстав, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, але так і не заселився, жодного дня в квартирі не проживав і не проживає, особисті речі відповідача у спірній квартирі відсутні, комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідача в спірному житлі обмежує її права, як власника, а також вона вимушена сплачувати кошти за комунальні послуги за зареєстровану особу, яка фактично жодного дня не проживала в квартирі.

Представник заявника адвокат Гуляєв А.В. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1998 р. ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про зареєстрований у житловому приміщенні осіб в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_5 та відповідач по справі ОСОБА_2 .

В матеріалах справи наявна копія акту про не проживання за підписом сусідів позивача, які підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 .

З копії відповіді Московського ВП ГУНП на адвокатський запит вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в період з 01.01.2019 року по17.09.2019 року із заявами щодо порушення його житлових прав до правоохоронних органів не звертався.

З відповіді КНП «Міська поліклініка №11» ХМР, яка надійшла на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 28.05.2020 року про витребування інформації вбачається, що в медичній реєстратурі поліклініки відсутня амбулаторна карта на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-яка інформація про звернення останнього за медичною допомогою до поліклініки.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються даним майном для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 155 ЖК України, житлові будинки (квартири), що знаходяться в особистій власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власник не може бути позбавлений права користування житловим будинком.

Відповідно до вимог ст. 398 ЦК України право володіння чужим майном, в даному випадку квартирою, виникає на підставі договору з власником, а також на інших підставах встановлених законом.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Договору між сторонами про право користування спірним житлом не було, інші підстави, передбачені законом, судом не встановлені.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житлом.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10- 13, 76-81, 89, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 .

Суддя: Я.М. Горбунова