Єдиний унікальний номер 741/1186/19
Провадження № 2/741/165/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 04 серпня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретарів Марус А.О., Герасимчук Н.Ю.,

позивачів та їх представника - адвоката Яцуна В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли його мати ОСОБА_7 , дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_6 , який в свою чергу прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , баби ОСОБА_7 та двоюрідного дядька ОСОБА_5 . Вони (позивачі) є спадкоємцями ОСОБА_5 першої черги за законом, спадщину прийняли, але нотаріус відмовив їм й видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначений житловий будинок. У зв`язку із тим, що свідоцтва про народження ОСОБА_5 , його батька ОСОБА_8 та дядька ОСОБА_9 не збереглися вони (позивачі) не можуть документально підтвердити те, що ОСОБА_6 є двоюрідним племінником ОСОБА_5 .

Позивачі просили суд:

- встановити факт того, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , був двоюрідним племінником ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- визнати за ним в рівних частинах (по 1/2 частині за кожним) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .

У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили задовольнити.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

У судове засідання представник третьої особи - Носівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності представників відповідача і третьої особи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дали показання, суть яких зводиться до того, що ОСОБА_6 дійсно був двоюрідним племінником ОСОБА_5 .

У зв`язку із неявкою 4 серпня 2020 року всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення позивачів, їх представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією довідки Носівської міської ради № 14-27/45 від 19 червня 2018 року (а.с. 18).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належало по 1/4 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30 січня 2020 року (а.с. 58), а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом.

Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця.

У судовому засіданні встановлено, що в силу ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли його мати ОСОБА_7 , дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15; 16; 19; 55-56).

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як спадкоємці першої черги за законом, в рівних частинах успадкували після смерті ОСОБА_3 належну йому 1/4 частину (по 1/12 частині кожен) житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_4 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30 січня 2020 року (а.с. 63), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16; 20; 60-61).

Таким чином, ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкував після смерті ОСОБА_4 належну їй 1/3 (1/4+1/12) частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

У судовому засіданні встановлено, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв її внук ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15; 16; 21).

Таким чином, ОСОБА_6 , як спадкоємець п`ятої черги за законом другого ступеня спорідення, успадкував після смерті ОСОБА_7 належну їй 1/12 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13).

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_5 заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 48-50).

Таким чином, спадкування після смерті ОСОБА_5 здійснюється за законом.

З матеріалів справи (а.с. 22) вбачається, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв його двоюрідний племінник ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 , як спадкоємець п`ятої черги за законом п`ятого ступеня спорідення, успадкував після смерті ОСОБА_5 належну йому 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14).

З копії спадкової справи № 81/2018 до майна померлого ОСОБА_6 (а.с. 65-75) вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги за законом, на їх ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах (по 1/2 частині кожна) успадкували після смерті ОСОБА_6 належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 907/02-31 від 19 червня 2019 року (а.с. 27) вбачається, що нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у зв`язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа.

У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку із тим, що свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не збереглися, актові записи про їх народження відсутні, позивачі не можуть документально підтвердити те, що ОСОБА_6 був двоюрідним племінником ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 необхідне позивачам для успадкування після смерті ОСОБА_6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 .

Докази по справі в їх сукупності суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що ОСОБА_6 був двоюрідним племінником ОСОБА_5 .

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 23-25).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 1261, 1265, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , був двоюрідним племінником ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 71,9 кв. м, житловою площею 45 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 71,9 кв. м, житловою площею 45 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв