Справа№592/8838/20
Провадження №2/592/2679/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що 03.01.2020 він звільнився з АТ «Сумське НВО» у зв`язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України. На день звільнення з роботи АТ «Сумське НВО» нарахувало заборгованість з заробітної плати у сумі 14551,56 грн., але виплатити її відмовилося. Крім того, оскільки з дня його звільнення відповідач не сплатив йому заробітну плату, тому позивач просить суд стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 14551,56 грн., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Представник відповідача - АТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та 03.01.2020 був звільнений з займаної посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України (а.с.6-7).

Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, а з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки.

Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка за січень 2020: відповідач - АТ «Сумське НВО» не виплатив ОСОБА_1 заробітну плату при звільненні в сумі 14551,56 грн., в тому числі вихідна допомога (код 420) складає - 8314,93 грн.) (а.с.8).

Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачеві сум в день звільнення.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р.,- при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100,- середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п.8 Порядку, - нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку слід виходити з наступного.

Згідно до розрахункового корінця вихідна допомога порахована бухгалтерією в розмірі двомісячного середнього заробітку - 8314,93 грн.

Позивач ОСОБА_1 звільнився в січні 2020 року, а отже фактично відпрацьовані дні слід брати за грудень 2019 року (21 р.д.) та листопад 2019 року (21 р.д.).

8314,93 грн. (вихідна допомога, що являє собою два середньомісячних заробітки) / 42 роб. дні = 197,97 грн.

Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення даного рішення, тобто з 04.01.2020 по 01.09.2020 становить 166 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 32863,02 грн. (197,97 грн. * 166 днів).

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по не виплаченій заробітній платі та вихідній допомозі в розмірі 14551 грн. 56 коп., а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 32863 грн. 02 коп., з утриманням з цієї суми встановлених законом податків і зборів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «СМНВО» необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273, 274, 279, п. 2 ч. 1 ст.430 ЦПК України, ст. ст.116-117 КЗпП України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі та вихідної допомоги в сумі 14551 грн. 56 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 04.01.2020 по 01.09.2020 включно в сумі 32863 грн. 02 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 01.09.2020.

Суддя В.Б. Князєв