Справа № 428/6705/20
21 вересня 2020 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Морозовського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2018 року. В спірному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не є членами сім`ї позивача. Позивач не бажає сплачувати комунальні послуги за осіб, які у квартирі не проживають понад один рік та не є його родичами. У зв`язку із викладеним позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування її квартирою.
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. У письмовій заяві додатково підтвердив, що відповідачі не є членами його сім`ї. Також, у письмовій заяві позивач відмовився від свого клопотання про допит свідків.
У судове засідання відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, відзиву не надали.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами від 05.04.2017, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Лопатенком В.В., та копією Витягу з Державного речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Згідно із довідкою № 659 від 18.08.2020 року, виданою виконавчим комітетом Борівської селищної ради, в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 06.02.2020 і по теперішній час.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Суд також враховує правову позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 6-158цс14 та яка зводиться до того, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.
Враховуючи те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами сім`ї позивача, з якими він проживав, та не укладали з позивачем правочинів щодо користування будинком, а доказів на користь протилежного до суду надано не було, і при цьому позивач не бажає, щоб відповідачі мали право користування його власністю, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 133 від 18.08.2020 року про сплату судового збору у сумі 1681,60 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1681,60 грн. у рівних частках, а саме по 840 грн. 80 коп. з кожного відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме суду місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме суду місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін