ПОСТАНОВА

іменем України

16 вересня 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/5128/19

провадження № 22-ц/4809/861/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С.І., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 25 лютого 2020 року у складі судді Шевченко І.М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування заяви вказав, що відповідно до його свідоцтва про народження батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 13 березня 1985 року мати уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила своє прізвище на ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_7 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 він проводив обряд поховання, отримав одноразову допомогу від держави, продовжував проживати у спадковому будинку, підтримує його у належному стані, оплачує комунальні послуги, зберігає та використовує після смерті матері та ОСОБА_6 речі повсякденного вжитку та документи померлих.

Зазначає, що покійному ОСОБА_6 був рідним сином, але мати перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, який і вказаний батьком в його свідоцтві про народження. Про цей факт він дізнався після реєстрації шлюбу матері з померлим, відношення померлого до нього та членів його сім`ї було турботливим та близьким, вони схожі візуально. Після смерті матері він та померлий підтримували близькі стосунки, але раптова смерть ОСОБА_6 унеможливила оформити документально вказані відносини, а відсутність встановленого факту відносин позбавляє його можливості оформити належне йому право на спадщину у нотаріальному порядку.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд встановити факт родинних відносин, а саме, що він є сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 25 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності заінтересованої особи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого м. Знам`янка Кіровоградської обл., актовий запис №113, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.4).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15 травня 2003 року Алупкінським міськвиконкомом м. Ялта, АРК, актовий запис №59 (а.с.35).

Мати заявника перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 07 січня 1961 року по 01 лютого 1964 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №, з якого убачається, що ОСОБА_8 змінила своє прізвище на ОСОБА_9 (а.с.37).

З 27 жовтня 1964 року по 28 січня 1968 року ОСОБА_8 перебувала у шлюбі з ОСОБА_10 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6, з якого убачається, що ОСОБА_8 змінила своє прізвище на ОСОБА_11 (а.с.36).

В подальшому ОСОБА_8 з 03 жовтня 1971 року по 02 березня 1988 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_12 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №, з якого убачається, що ОСОБА_8 змінила своє прізвище на ОСОБА_13 (а.с.38).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № убачається, що ОСОБА_14 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_15 , з 24 квітня 1981 року по 20 лютого 1984 року ОСОБА_14 змінила своє прізвище на ОСОБА_16 (а.с.39).

ОСОБА_17 13 березня 1985 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1, з якого убачається, що ОСОБА_17 змінила своє прізвище на ОСОБА_6 (а.с.40).

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №64 (а.с.6).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 53 (а.с.7).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність вимог заяви.

Проте з такими висновками суду колегія суддів не може погодитись з таких підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а ч.2 вказаної статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вказане кореспондується і п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до якого у разі, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року.

Обґрунтовуючи заяву заявник зазначає, що відсутність факту родинних відносин його та померлого, як батька та сина, позбавляє його права на отримання спадщини.

На запит апеляційного суду Знам`янська міська державна нотаріальна контора надала копію спадкової справи №21/2018, заведеної ІНФОРМАЦІЯ_6 після смерті ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.124-128).

Із зазначеної спадкової справи убачається, що ОСОБА_1 16 лютого 2018 року було подану заяву про прийняття спадщини, проте жодних звернень до Знам`янської міської державної нотаріальної контори заінтересованої особи ОСОБА_2 не убачається.

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Проте колегією суддів не встановлено, яким чином взагалі зачіпаються інтереси ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Тобто, у випадку відсутності інших спадкоємців заінтересованою особою є територіальні громади в особі сільських, селищних, міських рад.

Між тим, відповідний орган місцевого самоврядування до участі у справі залучено не було. Судом першої інстанції взагалі не було витребувано з нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_6 для з`ясування кола спадкоємців.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін у справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо. Однак, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості залучати до участі у справі інших осіб.

Отже, суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, не притягнув до участі у справі всіх осіб, які повинні бути залучені до участі у справі, чим порушив норми процесуального права. За таких обставин рішення суду відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог заяви з підстав незалучення до участі у справі належної заінтересованої особи.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.4 ч.3 ст.376, ст.ст.382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 25 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2020 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді С.І. Мурашко

О.А. Письменний