22-ц/804/2391/20
242/3610/19

Головуючий у 1-й інстанції Хацько Н.О.
Суддя-доповідач: Ткаченко Т.Б.
У Х В А Л А

21 вересня 2020 року Донецький апеляційний суд в складі судді Ткаченко Т.Б., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 07 травня 2020 року та на додаткове рішення цього ж суду від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 07 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за період з 01 листопада 2014 року по 18 вересня 2015 року у розмірі 15782,09 грн.

Зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 недотриману ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за період з 01 листопада 2014 року по 18 вересня 2015 року у розмірі 15782,09 грн.

Додатковим рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 25 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в цивільній справі № 242/3610/19 за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Стягнуто з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням, відповідач Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Селидовське ОУ ПФУ) 23 червня 2020 року за допомогою засобів поштового зв`язку «Укрпошта» подало апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції. В апеляційний скарзі відповідач просить скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу не може бути прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з наступних підстав.

Як встановлено частиною 1 статті 356 ЦПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі.

Згідно з частиною 3 статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавались; копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів апеляційного провадження вбачається, що апеляційна скарга підписана із застосування електронного цифрового підпису в.о.начальника управління О.М.Сафронової та направлена за допомогою засобів поштового зв`язку «Укрпошта» на поштову адресу суду апеляційної інстанції, апеляційна скарга не сформована в системі «Електронний суд», а тому відсутні підстави вважати, що такий документ оформлений відповідно до вимог чинного законодавства України.

Заявником не подано до Донецького апеляційного суду підписану апеляційну скаргу у письмовій формі разом із копіями апеляційної скарги та копіями доданих матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник в тексті посилається на норми Кодексу адміністративного судочинства, в той час як справа була розглянута у порядку цивільного судочинства.

Згідно частини 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України Селидовське ОУ ПФУ не додало документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд апеляційної скарги.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 02 липня 2020 року апеляційну скаргу Селидовського ОУ ПФУ залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для надання 1) підписаної власноручним підписом (в оригіналі) апеляційної скарги у письмовій формі, оформленої з дотриманням вимог статті 356 ЦПК України; 2) уточнити обґрунтування апеляційної скарги щодо розгляду справи за правилами цивільного судочинства; 3) копії такої апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів у відповідності до кількості учасників справи; 4) оплати судового збору у розмірі 1152 грн, роз`яснено наслідки невиконання вимог вказаної ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення копія ухвали Донецького апеляційного суду отримана Селидовським ОУ ПФУ 08 липня 2020 року (а.с.178). Станом на 21 вересня 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Частиною 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ХІ розділ XII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-ІХ Пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень цього закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон опубліковано 16 липня 2020 року, він набув чинності 17 липня 2020 року.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Зважаючи на те, що у строк, визначений в ухвалі Донецького апеляційного суду від 02 липня 2020 року, недоліки апеляційної скарги не усунуто та судовий збір не сплачено, а заяви про продовження строків для їх усунення станом на 21 вересня 2020 року апеляційному суду не надано, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути заявнику.

Відповідно до частини 7 статті 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги. Таким чином, повернення апеляційної скарги не є перешкодою в реалізації права апеляційного перегляду рішення суду, передбаченого статтею 17 ЦПК України та пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України.

Відповідно до частини 8 статті 357 ЦПК України копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 07 травня 2020 року та на додаткове рішення цього ж суду від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії, повернути Селидовському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Донецької області.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги направити всім учасникам справи, апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути Селидовському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Донецької області.

Роз`яснити Селидовському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Донецької області, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Донецького апеляційного суду Т.Б.Ткаченко