УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Кузнецова Д.В. за участі секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі клопотання адвоката Довженка В.І. про забезпечення позову у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасуванні постанови державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Юй Миколи Віталійовича про відкриття виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2020 року до суду звернуся адвокат Довженко В.І. в інтересах ОСОБА_1 із скаргою про визнання протиправною та скасуванні постанови державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Юй Миколи Віталійовича про відкриття виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також 02 вересня 2020 року адвокат Довженко В.І. звернувся до суду із клопотанням, в якому, посилаючись на положення пункту 6 частини 1 статті 150 ЦПК України, просив зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-3064/2011, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області від 23.11.2011 року до закінчення розгляду заяви ОСОБА_1 по суті в суді. Відстрочити сплату судового збору за подання даної заяви у зв`язку із тим, що на підприємство за місцем роботи ОСОБА_1 надійшла постанов державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, що перешкоджає сплатити судовий збір.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 149 ЦПК України передбачено підстави для забезпечення позову, згідно з якою суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Розгляд таких скарг здійснюється згідно з вимогами розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

При цьому Законом України «Про виконавче провадження» у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем, тому це питання відноситься виключно до компетенції виконавця.

Пунктом 6 частини 1 ст.150 ЦПК України передбачено право суду забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Системний та логічний аналіз зазначених норм у їх сукупності свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами як захід забезпечення позову при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У роз`ясненнях, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вказано про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

Розглядаючи скаргу на дії приватного виконавця у порядку ст. 447-453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, а тому зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або при оскарженні виконавчих написів та при вирішенні заяв про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки заявником в даному випадку не заявлено позову, в якому б оскаржувався виконавчий лист, а також не подано скарги на судове рішення на підставі якого він виданий, а предметом розгляду є скарги на дії приватного виконавця в порядку судового контролю за виконанням рішення суду, тому положення статтей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення саме позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, забезпечення скарги боржника шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа може призвести до порушення прав стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили в розумні строки, передбачені Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката Довженка В.І. про забезпечення позову у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасуванні постанови державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Юй Миколи Віталійовича про відкриття виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копії ухвали спрямувати для виконання та до відома сторін.

Суддя: Д. В. Кузнецов