ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 668/674/15-ц Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Номер провадження 22-ц/819/160/20 Доповідач Полікарпова О.М.
22-ц/819/162/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.,
суддівВоронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.,
секретарСікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_1 , діючої від імені ОСОБА_2 , на ухвалу та рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 лютого 2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на це ж рішення суду, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, поділ домоволодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою та поділ земельної ділянки в натурі, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію вартості належної їй 25/144 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 135 397 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір частки позивача складає 25/144. Відповідно до висновку експерта виділити в натурі належну позивачу частину домоволодіння технічно неможливо, у зв`язку з чим позивач вважає, що має право на отримання компенсації вартості її частики у спільному частковому майні. Компенсація підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 , як власника найбільшої частини будинку.

У січні 2015 року ОСОБА_4 також звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому вона, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд:

- визнати за нею право власності на 5/12 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_5 ;

- поділити в натурі між нею та відповідачем ОСОБА_3 домоволодіння АДРЕСА_2 згідно другого варіанту, запропонованого експертом у висновку судової експертизи №53/2015 від 09.11.2015 року,

- визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту, запропонованого експертом у висновку судової експертизи №53/2015 від 09.11.2015 року,

- стягнути з неї на користь відповідача 22 080 грн. грошової компенсації вартості частки, що перевищує ідеальну частку;

- поділити в натурі між нею та відповідачем ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,1200 га, яка розташована на території садівничого товариства «Турист» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, відповідно до варіанту поділу земельної ділянки, запропонованого експертом у висновку судової експертизи №029/2015 від 09.07.2015 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони є спадкоємцями після померлих батьків. За життя батькам належали домоволодіння АДРЕСА_2 та земельна ділянка, площею 0,1200 га, розташована на території садівничого товариства «Турист». Користуючись своїм правом, позивач звернулась до суду з вимогами про поділ вказаного майна в натурі.

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та просив:

- припинити право власності ОСОБА_4 на 25/144 частин житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом сплати грошової компенсації за її частку;

-визнати право власності за ОСОБА_2 на 25/144 частин житлового будинку АДРЕСА_1 за рахунок сплати ним грошової компенсації ОСОБА_4 за 25/144 частин житлового будинку.

Ухвалою суду від 13.02.2015 року справи об`єднанні в одне провадження.

Ухвалою цього ж суду від 17 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні залишено без розгляду.

Суворовським районним судом м. Херсона від 17 лютого 2016 року у вказаній справі ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості належних їй 25/144 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 135 397 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_4 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні позову ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні в частині вимог до ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 3296,8 грн., які складаються з судового збору в розмірі 1300 грн. та витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи № 029/2015 від 09.07.2015 року, в розмірі 1996,8 грн.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, поділ домоволодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою та про поділ земельної ділянки в натурі задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 5/12 частин домоволодіння АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виділено у власність ОСОБА_4 53/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , які складаються з:

- в житловому будинку літ. А частину приміщення 1-1 розміром 6,05 м х 3,65 м, площею 22,05 кв.м;

- прибудова а;

- прибудова а 1;

- літня кухню літ. Б з погребом;

- ворота №2;

- водопровід №1,

що відповідає другому варіанту поділу, визначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 53/2015 від 09.11.2015 року згідно додатку 2, загальною вартістю 102 591 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за збільшення її частки в розмірі 22 080 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_4 на домоволодіння АДРЕСА_2 .

В задоволенні позову в частині вимог про виділ в натурі частини домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_3 відмовлено.

Визначено порядок користування між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння АДРЕСА_2 .

Виділено у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 209 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (згідно графічної схеми додатку № 5 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 53/2015 від 09.11.2015 року земельна ділянка позначена жовтим кольором).

Виділено у користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 333 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (згідно графічної схеми додатку № 5 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 53/2015 від 09.11.2015 року земельна ділянка позначена синім кольором).

Виділено у власність ОСОБА_4 із земельної ділянки площею 0,1200 га, яка перебуває у спільній частковій власності і знаходиться на території садівничого товариства «Турист» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер 652238100:05:041:007, та земельну ділянку № НОМЕР_2 , загальною площею 0,0400 га, кадастровий номер 652238100:05:041:006 (згідно графічної схеми додатку до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 029/2015 від 09.07.2015 року земельна ділянка позначена білим кольором).

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1200 га, яка знаходиться на території садівничого товариства «Турист» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

В задоволенні позову в частині вимог про виділ в натурі частини земельної ділянки із земельної ділянки площею 0,1200 га, яка перебуває у спільній частковій власності і знаходиться на території садівничого товариства «Турист» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 3849,86 грн., які складаються з судового збору в розмірі 854,66 грн. та витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз № 029/2015 від 09.07.2015 року та № 53/2015 від 09.11.2015 року, в розмірі 2995,2 грн.

Зазначені рішення та ухвала суду оскаржені в апеляційному порядку ОСОБА_1 , діючою від імені ОСОБА_2 , в яких просила скасувати рішення Суворовського районного суду від 17 лютого 2016 року і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , призначити судово-будівельну експертизу у справі згідно клопотання ОСОБА_2 , поданого в суді першої інстанції.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 17 лютого 2016 року просила скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги на ухвалу суду зазначила, що про дату та час судового засідання, призначеного на 17 лютого 2016 року ні ОСОБА_2 , ні його представник не були повідомлені належним чином, тому твердження суду про повторну неявку належним чином повідомленого позивача в судове засідання не відповідає дійсності, що призвело до порушення прав ОСОБА_2 .

Крім того, судом порушені норми процесуального права щодо здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності сторін, а також надання рівних прав сторонам щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Також зазначене рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 оскаржив ОСОБА_3 , який просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до нього у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали Суворовського районного суду Херсонської області від 17 лютого 2016 року, колегія суддів встановила наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що судові засідання після відкриття провадження за позовом ОСОБА_2 призначалися на 02.07.2015 року, 22.07.2020 року, 09.12.2015 року,23.12.2017 , 21.01.2016 року ,03.02.2016 року та 17.02.2017 року.

Згідно журналу судового засідання від 02.09.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були присутніми під час судового засідання (а.с.177).

Відповідно до повідомчого листа від 02.07 2015 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 була повідомлена про дату судового засідання справі, яке було призначено на 22.07.2015 року.

21.07.2015 року Суворовського районного суду м. Херсона надійшло клопотання від ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, призначеної на 22.07.2015 року у зв`язку з необхідністю ознайомитися з висновком експертизи (а.с.180).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 22.07.2015 року провадження у справі зупинене на час проведення будівельно-технічної експертизи у справі.

Ухвалою цього ж суду від 17.11.2015 року провадження у справі відновлено та призначено судове засідання на 09.12.2015 року о 14:15 год.

Згідно журналу судового засідання від 09.12.2015 року у судовому засіданні була присутня представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 (а.с.246). Згідно повідомчого листа ОСОБА_1 повідомлена про наступну дату судового засідання на 23.12.2015 року.

23.12.2015 року ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 подала до суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 23.12.2015 року у зв`язку з відрядженням ОСОБА_2 .

Згідно повідомчого листа від 12.12.2015 року ОСОБА_1 повідомлена про дату наступного судового засідання у справі, а саме 21.01.2016 року (а.с.258).

20.01.2016 року ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 подала до суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 21.01.2016 року у зв`язку з відсутністю ОСОБА_2 у м. Херсоні. Просила справу без його участі не розглядати.

Відомості про отримання повісток ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у судове засідання на 03.02.2016 року в матеріалах справи відсутні.

03.02.2016 року ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 подала до суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 03.02.2016 року у зв`язку з відрядженням ОСОБА_2 до 20 лютого 2016 року.

До заяви були долучені документи на підтвердження поважності причин пропуску ОСОБА_2 попередніх судових засідань.

Судове засідання відкладено до 17.02.2016 року.

Згідно повістки про виклик до суду ОСОБА_2 викликався в судове засідання на вказану дату (а.с.234), проте згідно поштового повідомлення, яке повернулося до суду разом з конвертом, поштове відправлення не вручене йому у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.238). У той же час представнику ОСОБА_2 ОСОБА_1 судова повістка про виклик до суду на 17.02.2016 року не надсилалася.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на ухвалу суду підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частину у спільному майні без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання, тому на підставі п.3.ч.1 ст.169 ЦПК України залишив позов без розгляду.

Колегія суддів з вказаним висновком суду погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту ч.3 ст.169 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом та постановлення судом ухвали) у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналіз змісту ч 3 ст.169 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно, двічі поспіль не з`явився в судове засідання.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_6 про судове засідання, яке було призначене на 17.02.2016 року, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права та дійшов помилкового висновку про застосування ч.3 ст.169 ЦПК України, залишивши позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача у судове засідання.

За таких обставин оскаржувана ухвала про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню.

В процесі апеляційного розгляду справи ОСОБА_7 , який діє від імені ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про зупинення апеляційного провадження в зв`язку з неможливістю розгляду цієї справи до вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2016 року провадження у справі зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

28 квітня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 травня 2020 року, яка набрала законної сили 07 серпня 2020 року, прийнято відмову від позову ОСОБА_3 . Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Друга Херсонська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним закрито.

29 липня 2020 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 подали до суду апеляційної інстанції доповнення до мирової угоди.

13 серпня 2020 року на запит Херсонського апеляційного суду надійшла ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 04 травня 2020 року, яка набрала законної сили 07 серпня 2020 року та ухвалою від 14 серпня 2020 року провадження у справі відновлено.

Заява про затвердження мирової угоди мотивована тим, що сторони по справі дійшли згоди щодо укладення мирової угоди на умовах, які в ній викладені.

У зв`язку із невідповідністю наданої сторонами мирової угоди від 28 квітня 2020 року вимогам закону сторони 16 вересня 2020 року надали мирову угоду іншого змісту.

Вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно із пунктом 2 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з положеннями статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статей 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Із наданої апеляційному суду мирової угоди та доповнень до неї вбачається, що сторони погодили умови щодо визнання права власності, поділу домоволодіння, користування та поділу земельних ділянок.

Мирова угода не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Пунктом 3 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що подану сторонами мирову угоду слід затвердити, рішення суду першої інстанції визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

При цьому сторонам роз`яснено, що відповідно до частини 2 статі 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Після роз`яснення цих наслідків заяв про відмову від мирової угоди не надійшло.

Підписана сторонами спільна заява, мирова угода та доповнення до мирової угоди приєднані до справи.

Керуючись ст.ст. 206,207,373,374,377,381,389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 07 лютого 2016 року задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 07 лютого 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, поділ домоволодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою та поділ земельної ділянки в натурі, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні задовольнити.

Затвердити мирову угоду від 16 вересня 2020 року, укладену відповідно до ст. 207 ЦПК України між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за якою сторони домовились, з метою врегулювання спору у справі № 668/674/15-ц про таке.

1. Стосовно позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, поділ в натурі домоволодіння АДРЕСА_2 , визначення порядку користування земельною ділянкою та поділу земельної ділянки в натурі між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , земельної ділянки площею 0,1200 га, розташованої, на території садівничого товариства «Турист» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, що складається з двох земельних ділянок: земельна ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 0, 0600 га, кадастровий номер : 05:041:0007 та земельна ділянка № НОМЕР_2 , загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :05:041:0006.

ОСОБА_4 передає у власність ОСОБА_3 свою частку 53/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на 53/100 частин у житловому будинку АДРЕСА_2 .

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 на 53/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , індексний номер 28734155 від 15.03.2016 р, номер запису про право власності 13690063.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 відмовляється від отримання грошової компенсації від ОСОБА_4 у розмірі 22 080 грн. за збільшення її частки у домоволодінні по АДРЕСА_2 відповідно до другого варіанту судової будівельно - технічної експертизи № 53/2015 від 09.11.2015 року, згідно додатку № 2.

ОСОБА_3 сплачує на користь ОСОБА_4 27 102 грн., що є еквівалентом 1 000 доларів США, компенсацію вартості 53/100 частин у домоволодінні по АДРЕСА_2 , судові витрати в сумі 3 849, 86 грн., які складаються з судового збору в розмірі 854,66 грн. та витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз № 029/2015 від 09.07.2015 року та № 53/2015 від 09.11.2015 року у розмірі 2 995, 2 грн. Передача 27 102 грн., що є еквівалентом 1 000 доларів США, та 3 849, 86 грн. від ОСОБА_3 ОСОБА_4 здійснюється до оголошення судом ухвали про затвердження цієї мирової угоди, підтверджується розпискою ОСОБА_4 про отримання вищенаведених коштів, яка передається ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_4 1/6 частину (200,0 кв.м) земельної ділянки площею 0,1200 га, яка складається з двох земельних ділянок: земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0, 0600 га, кадастровий номер : 05:041:0007 та земельна ділянка № НОМЕР_2 загальною площею 0, 0600 га, кадастровий номер :05:041:0006, які знаходяться на території садівничого товариства «Турист» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину (200,0 кв.м) земельної ділянки площею 0,1200 га, яка складається з двох земельних ділянок: земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер : 05:041:0007 та земельна ділянка № НОМЕР_2 загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :05:041:0006, які знаходяться на території садівничого товариства «Турист» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

2. Стосовно позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про припинення права на 25/144 частин у спільному майні у житловому будинку по АДРЕСА_1 шляхом отримання компенсації вартості її частки у спільному частковому майні, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права власності ОСОБА_4 на 25/144 частин житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом сплати грошової компенсації за її частку:

ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_4 117 000 грн. як компенсацію вартості належної їй 25/144 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та судові витрати в сумі 3 296, 8 грн., які складаються з судового збору в розмірі 1300 грн. та витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи № 029/2015 від 09.07.2015 року в сумі 1996,8 грн. Передача 117000 грн та 3 296, 8 грн. від ОСОБА_2 ОСОБА_4 здійснюється до оголошення судом ухвали про затвердження цієї мирової угоди, підтверджується розпискою ОСОБА_4 про отримання вищенаведених коштів, яка передається ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 передає у власність ОСОБА_2 25/144 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на 25/144 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно Понеділко Людмили Миколаївни на 25/144 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , індексний номер 11791101 від 20.03.2014 р, номер запису про право власності 5053177.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 25/144 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_2 належну йому 5/144 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 5/144 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/144 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Визнати право користування за ОСОБА_2 земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння АДРЕСА_1 .

Дана угода набирає чинності з дня затвердження її судом і діє до її повного виконання сторонами.

Визнати рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 07 лютого 2016 року нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, поділ домоволодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою та поділ земельної ділянки в натурі, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні закрити.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди, ухвала суду про затвердження мирової угоди, може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст ухвали складений 17 вересня 2020 року.

Суддя О.М. Полікарпова