Провадження №2-о/521/212/20
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

27 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеса Леонов О.С., розглянувши матеріали цивільної справи окремого провадження за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за участю заінтересованої особи Приморського районного відділу у м. Одеса Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (65039, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 101-В) про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з заявою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту національної належності.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 22.07.2020 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 23.07.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху виходячи з наступного.

В Постанові Пленуму Верховного суду України від 1995 року, зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в п. 3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє її відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а також чи не мають місце випадки, коли позовну заяву необхідно повернути, відмовити у відкритті провадження.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вищезазначеним нормам чинного законодавства подані позивачами письмові докази належним чином не засвідчені в порядку, встановленому частиною п`ятою статті 95 ЦПК України і пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Вивчивши подану заяву та долучені документи, прихожу до висновку, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 318 ЦПК України.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України F 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відтак, у судовому порядку встановлюються лише ті факти, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності/відсутності неоспорюваних прав, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Однак у заяві ОСОБА_1 не зазначено виникнення, зміна або припинення яких саме особистих чи майнових прав заявника залежить від встановлення факту національної приналежності, факту неправильності запису і для охорони яких саме конкретно прав та інтересів заявника або створення умов здійснення яких особистих немайнових чи майнових прав подано до суду вказану заяву.

Отже, заявнику необхідно привести свою заяву згідно з вимогами діючого законодавства, а саме конкретизувати мету встановлення факту національності та неправильності даних в актовому записі, зазначити для охорони яких прав та інтересів заявника або створення умов здійснення яких особистих немайнових чи майнових прав подано до суду вказану заяву і які такий факт породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Вказана обставина має бути чітко зазначена у заяві, оскільки необхідна для вирішення питання про наявність чи відсутність спору про право, який належить вирішувати в позовному порядку.

Заінтересованою особою у справі зазначена Приморський районний відділ у м. Одеса Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області. Проте, в порушення вимог ст. 175 ЦПК Україна заява не містить викладу обставин, за яких заявник вважає, що Приморський районний відділ у м. Одеса Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області є заінтересованою особою у цій справі.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в поданні заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду та з наданням копій заяви з доданими матеріалами у кількості примірників для вручення заінтересованим особам.

Також, згідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах в тому числі окремого провадження для фізичних осіб складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420,40 грн) встановленого на 01 січня 2020 року (2102,00 грн. прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2020 року).

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підставі п.13 Постанови №10 Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.

Також, згідно до п. 51 Постанови №10 Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» враховуючи, що справи окремого провадження розглядаються з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, слід звернути увагу судів на те, що інші особливості розгляду цих справ встановлено розділом IV ЦПК (частина третя статті 235 ЦПК).

Заявником заявлено три вимоги немайнового характеру, в зв`язку з цим сума судового збору становить 1261, 20 грн. (420,40 х 3). В свою чергу сплачений судовий збір лише за одну вимогу в сумі 420,40 грн, тому заявнику необхідно доплатити судовий збір.

До того ж, суд звертає увагу що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тому заявнику необхідно уточнити заявлену вимогу про стягнення судових витрат з заінтересованої особи.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяв и постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави не сплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд пропонує позивачу усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст. 294, 318, 185 ЦПК України суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за участю заінтересованої особи Приморського районного відділу у м. Одеса Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (65039, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 101-В) про встановлення юридичного факту, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст.185 ЦПК України).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити заявнику до виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Леонов

27.07.20