Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2531/20 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 22 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Миніч Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №296/2531/20 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Стражник Тетяна Олексіївна, приватний нотаріус Олевського районного нотаріального округу Житомирської області Романчук Андрій Миколайович, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира, постановлену 03 квітня 2020 року суддею Шалотою К.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив: визнати недійсною нотаріальну довіреність від його імені, яка видана 07 листопада 2018 року ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки 13 лютого 2019 року, загальною площею 0,2207 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_2 набула права власності на вказане нерухоме майно та застосувати наслідки недійсності правочину.

Одночасно з подачею позовної заяви, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення його позову шляхом накладення арешту на вищевазану земельну ділянку та заборони до набрання чинності рішенням у справі у будь-який спосіб вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього майна, в тому числі, реєстраційні дії щодо передачі земельної ділянки в статутний капітал юридичних осіб та громадських формувань.

Заява обґрунтовувалась тим, що нібито від його імені 07 листопада 2018 року була видана довіреність на представника ОСОБА_3 , якою останнього уповноважено представляти його (позивача) інтереси з приводу продажу земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 13 лютого 2019 року ОСОБА_2 придбала вказану земельну ділянку, що стверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Стражник Т.О. Посилаючись на те, що він не уповноважував ОСОБА_3 діяти від свого імені, при підписанні довіреності не був присутнім, продавати земельну ділянку наміру не мав, у даному випадку існує необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту із забороною вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки, загальною площею 0,2207 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в разі невжиття заходів забезпечення позову вказана земельна ділянка може бути відчужена на користь третіх осіб, а також можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03 квітня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку, загальною площею 0,2207 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:026:0010, цільове призначення - для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Зазначила, що у заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не мотивував, у чому полягає можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених або оспорюваних прав та інтересів позивача. Перебування у її власності спірної земельної ділянки не може бути підставою для висновку про продаж чи у інший спосіб відчуження цього майна з метою ускладнення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Матеріали справи свідчать, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 . Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо правомірності відчуження земельної ділянки, загальною площею 0,2207 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:05:026:0010, яка належала на праві власності позивачеві, проте відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного від його імені на підставі довіреності, яку, як зазначає останній, він не підписував, земельна ділянка перейшла у власність ОСОБА_2 .

Враховуючи зазначені заявником обставини та об`єктивну можливість вчинення ОСОБА_2 дій щодо розпорядження спірним майном, у суду були достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану земельну ділянку.

Доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування таких заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Не зазначення позивачем у заяві про забезпечення позову пропозиції щодо зустрічного забезпечення на правильність висновків суду не впливає та не може бути підставою для скасування рішення суду.

Оскаржувана ухвала постановлена у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, а тому посилання на поспішність її постановлення, що, на думку ОСОБА_2 , вплинуло на її законність та обґрунтованість, є безпідставними.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 03 квітня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 08 вересня 2020 року.