КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 758/971/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11559/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Добровольської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду соціального страхування України на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Васильченка О.В., по справі за клопотанням ОСОБА_1 про призначення судово-технічної експертизи документа у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила скасувати наказ директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Баженкова Є.В. № 1019 від 22 грудня 2017 року щодо звільнення її з посади головного спеціаліста відділу договірної роботи департаменту юридичної роботи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників, поновити її на роботі, стягнути з Фонду соціального страхування України середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 січня 2018 року до дня поновлення на роботі, стягнути з Фонду соціального страхування України 17 000,00 грн., що мали бути виплачені при звільненні та покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Баженкова Є.В. № 1019 від 22 грудня 2017 року її було звільнено з посади головного спеціаліста відділу договірної роботи департаменту юридичної роботи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України на підставі п. 1 ст. 40, ст. 44, 83 та 116 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників. Вважає звільнення незаконним, оскільки їй не було запропоновано переведення на іншу роботу, не було надано для ознайомлення згоду первинної профспілкової організації. Крім того, під час звільнення з посади позивачу не виплачено всіх сум, які підлягають стягненню (т. 1 а.с. 1-5).

07 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про призначення у справі судово-технічної експертизи документів, а саме відомостей, які названо додатком до наказу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 26 жовтня 2017 року № 603, для повного та всебічного встановлення обставин справи. Зазначала, що наданий відповідачем наказ № 603 від 26 жовтня 2017 року, який є підставою звільнення її з роботи, є підробленим (т. 2 а.с. 85-87).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-технічної експертизи документа задоволено. Призначено у справі судово-технічну експертизу документів, а саме відомостей, які названо додатком до наказу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 26 жовтня 2017 року № 603, на вирішення якої поставлено такі питання:

1) Чи виконувався текст на документі (на кожному аркуші окремо), який названо додатком до наказу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 26 жовтня 2017 року № 603, в один прийом (в одну закладку) або містить додруковані фрагменти?

2) Чи на одному і тому ж друкованому пристрої (принтері) виконано таблиці і тексти в них та тексти поза межами таблиці на кожному аркуші вказаного документу?

3) Що виконано раніше: рукописні тексти під пунктами 11.2 та 12.3 таблиць «головний спеціаліст, підпис та дата» чи друковані тексти під ними, які починаються словом «примітка» (місця перетинання рукописного тексту з друкованим)?

Зобов`язано Фонд соціального страхування України надати оригінали вказаних документів, за вимогою. Проводити експертизу доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, м. Київ, вул. Смоленська, 6. Експертів попереджено про кримінальну відповідальність згідно ст.ст. 384, 385 КК України. Для проведення експертизи надано експертам матеріали цивільної справи № 758/971/18. Оплату експертизи покладено на ОСОБА_1 . Провадження в справі зупинено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України до отримання висновку експертизи (т. 2 а.с. 89-90).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 10 серпня 2020 року в.о. директора Фонду соціального страхування України - Михайленко Т.О. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 99-123).

На обґрунтування скарги зазначила, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, предмет доказування та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для призначення судово-технічної експертизи. Вказувала, що не суд не врахував, що відомість щодо попередження осіб про зміни в організації виробництва і праці, істотних умов праці є додатком до наказу № 603 від 26 жовтня 2017 року «Про зміни в організації виробництва і праці», а зазначені в ній дані стосуються питань ознайомлення позивача з основним документом наказом № 603 від 26 жовтня 2017 року, яким з 01 січня 2018 року введено у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України зміни в організації виробництва і праці, а також вжитих управлінням по роботі з персоналом виконавчої дирекції заходів щодо попередження, в тому числі ОСОБА_1 , про зміни в організації виробництва і праці, та про наступне вивільнення останньої, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників виконавчої дирекції Фонду. Відповідні питання стосуються обставин щодо дотримання Фондом процедури звільнення працівника та відносяться законом до компетенції суду. При цьому, установлення факту і способу внесення змін до відомості, що є основним завданням технічної експертизи документа, до предмета доказування у справі за позовом ОСОБА_1 не входять.

Звертала увагу також на те, що суд першої інстанції невірно визначився з питаннями, що могли бути поставлені на вирішення експертам, які мають значення для з`ясування обставин. Так, питання щодо пунктів 11.2 та 12.3 відомостей щодо попередження не мають жодного значення для справи за позовом ОСОБА_1 . Крім того, відомість щодо попередження осіб про зміни в організації виробництва і праці є додатком до діючого та неоскаржуваного ні позивачем, ні будь-ким іншим наказу виконавчої дирекції Фонду від 26 жовтня 2017 року №603 «Про зміни в організації виробництва і праці», який не є предметом оскарження у даній справі.

Зазначила, що обставини щодо дотримання Фондом вимог ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України про персональне попередження працівників виконавчої дирекції Фонду (у тому числі позивача) про наступне вивільнення не пізніше, ніж за два місяці встановлені постановою Верховного Суду у справі № 753/1297/18, а тому дана обставина не підлягає повторному доказуванню при розгляді цієї справи. Крім того, позивач була попереджена під підпис за два місяці про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням штату шляхом ознайомлення з наказом виконавчої дирекції Фонду від 26 жовтня 2017 року № 603 «Про зміни в організації виробництва і праці».

У судовому засіданні представник Фонду соціального страхування України - адвокат Дубовик А.А. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити. Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти доводів скарги, які просила відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Інші особи,які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази (т. 2 а.с. 135-138).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Звернувшись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що її звільнення 29 грудня 2017 року за п.1 ст. 40 КЗпП України є незаконним, оскільки її не було письмово попереджено про звільнення, письмових повідомлень про зміни в організації виробництва і праці вона не отримувала, їй не було запропоновано переведення на іншу роботу, не було надано для ознайомлення згоду первинної профспілкової організації та не було виплачено всіх сум, які підлягають стягненню.

З матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 2017 року директором Фонду соціального страхування України Є. Баженковим було винесено наказ № 603 «Про зміни в організації виробництва і праці», згідно з яким з 01 жовтня 2018 року введено у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України зміни в організації виробництва і праці, що тягнуть за собою зміну істотних умов праці (т. 1 а.с. 68-83).

У додатках до наказу Фонду соціального страхування України № 603 «Про зміни в організації виробництва і праці» містяться відомості щодо попередження осіб про зміни в організації виробництва і праці, істотних умов праці (а.с. 69-83).

07 липня 2020 року позивачкою було подано клопотання про призначення у даній справі технічної експертизи документа, мотивоване тим, що відповідачем надано суду відомості зі списками та підписами працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, які розписались в тому, що їм було доведено зміст постанов правління Фонду від 12.09.2017 року за №47, від 10.10.2017 року за № 50,51,52, а також зміст наказу від 26.10.2017 року за № 603. Разом з тим, в момент поставлення підписів працівниками Фонду соціального страхування України у вказаних відомостях над та під таблицями зі списком були відсутні будь-які тексти. Тексти над та під таблицями вказаних відомостей було виконано після того, як в них розписалися працівники Фонду.

Позивач заявляючи клопотання про призначення технічної експертизи документа посилалася на те, що наказ Фонду соціального страхування України № 603 «Про зміни в організації виробництва і праці» є підробленим, що нікого з працівників не було ознайомлено з цим наказом.

Задовольняючи клопотання про призначення технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, здійснити проведення експертизи на замовлення позивача у порядку, передбаченому ст. 106 ЦПК України у позивача можливості немає, так як об`єкт дослідження перебуває у володінні відповідача, а також враховуючи, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності та наданих до суду доказів.

Проте з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погодився з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

У відповідності до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 5 ст. 103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновок експерта.

У справі, що розглядається, обставинами, які входять до предмета доказування та мають значення для справи, є дотримання законодавства при звільненні позивачки з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Однією з підстав пред`явленого позивачем позову є неповідомлення її відповідачем про скорочення посади з можливим її звільненням, зокрема, позивачка стверджувала, що тексти під таблицями було виконано після того як в них розписались працівники Фонду у додатку до наказу від 26.10.2017 № 603, який відповідач вважав персональним попередженням, а встановлення таких обставин, має значення для справи та потребують спеціальних знань.

Разом з тим, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що в ухвалі районний суд поставив на вирішення експертів питання №№ 1 і 2 (щодо виконання тексту в документі в один прийом або із додрукованими фрагментами та чи відбувся друк на одному чи декількох принтерах), які не мають значення для вирішення справи, оскільки виходять за межі предмету доказування по справі (трудовий спір з приводу поновлення працівника на роботі). При цьому, вищевказаний наказ дослідження якого на думку районного суду має провести експертна установа, сторонами не оскаржувався.

Поставлене на вирішення експерта питання № 3 щодо рукописних текстів, виконаних під пунктами 11.2 та 12.3 відомостей щодо попередження працівників про майбутнє звільнення також не стосується предмета доказування у даній справі, так як ОСОБА_1 обіймала посаду головного спеціаліста відділу договірної роботи департаменті юридичної роботи виконавчої дирекції Фонду, а викладені в даних пунктах відомості стосуються відділу аналізу та звітності Департаменту аудиту та сектору по роботі зі ЗМІ та зв`язків з громадськістю, відділу забезпечення діяльності колегіальних органів управління організаційної роботи, до яких позивачка не мала жодного відношення та в яких відсутні будь-які відомості щодо позивачки. (т. 1 а.с. 69, 82)

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції невірно визначив обставини, які підлягають встановленню у даній справі, тому є помилковим висновок про наявність підстав для призначення судової технічної експертизи відомостей, які є додатком до наказу № 603 від 26 жовтня 2017 року «Про зміни в організації виробництва і праці».

Інші доводи апеляційної скарги стосуються оцінки доказів та обґрунтованості заявлених позовних вимог та мають бути перевірені судом при розгляді справи по суті спору.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пункту 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фонду соціального страхування України - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року - скасувати.

Справу за клопотанням ОСОБА_1 про призначення судово-технічної експертизи документа у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 17 вересня 2020 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова