Дата документу 27.01.2020 Справа № 336/5259/14-ц
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №336/5259/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Провадження № 22-ц/807/893/20
У Х В А Л А

27 січня 2020 р. м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кримської О.М., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2016 року позов задоволено частково.

30 листопада 2016 року ОСОБА_2 , не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2016 року скасована та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

15 січня 2020 року ОСОБА_1 , на підставі ст. 352, 370 ЦПК України, звернулася до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що про існування рішення, яке порушує її права, вона дізналася тільки 16 грудня 2019 року.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно норм чинного Цивільного процесуального кодексу України, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ЦПК України).

Порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи визначено ст. 370 ЦПК України.

Аналіз зазначених норм встановлює порядок апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та(або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Поряд з цим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що розглядаючи справу суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції встановлює, чи дійсно дані обставини мають місце у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від встановленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Тобто ключовим є те, що особи, які не брали участі у справі мають право після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права та обов`язки цих осіб, за умови подання апеляційної скарги цією особою, яка не була повідомлена про розгляд справи або не була залучена до участі в ній, або за умови пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яка подала апеляційну скаргу після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, не є стороною у даній справі і позовні вимоги до неї не пред`являлися.

Обґрунтовуючи порушення оскаржуваним рішенням своїх прав, ОСОБА_1 вказує на те, що вказаним рішенням порушуються її права, як іпотекодавця нерухомого майна, що підтверджується копією договору про іпотечний кредит №ZPMHGI від 13.03.2018 та копією іпотечного договору № ZPMHGI від 13.03.2018, які містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.14-18, 26-29).

Оскільки на час ухвалення рішення Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, ОСОБА_1 не було залучено до участі в справі, заявниця відноситься до кола осіб, які наділені правом апеляційного оскарження рішення суду у даній цивільній справі, за правилами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 370 ЦПК України, та є підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, проте апеляційне провадження не може бути відкрито виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого надано копію довідки Шевченківського об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя №1615 від 24.11.2017 про отримання ОСОБА_1 пенсії за віком при повному стажі в розмірі 8 851,98 грн за період червень-листопад 2017 року (т.2 а.с.21).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Приписами статті 8 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір» визначені вичерпні умови, за яких враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від сплати судового збору.

Зокрема, однією із таких умов є те, що розмір судового збору, який підлягає сплаті перевищує 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та надати докази, на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Скрутне матеріальне становище - це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів, членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Втім, надана ОСОБА_1 довідка з пенсійного фонду не є належним доказом скрутного матеріального становища, оскільки в повній мірі не підтверджує розмір річного доходу скаржника за попередній календарний рік.

Заявницею не надано належних доказів того, що у неї на момент подання апеляційної скарги (станом на 15.01.2020) дійсно відсутні кошти для сплати судового збору.

Відповідно до вимог п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду дорівнює 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно із вимогами п. п 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на час подання позову 09.07.2014, судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що з урахуванням ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (№719-VII від 16.01.2014) складає 3654 грн (1218 х 3).

Таким чином, при подачі апеляційної скарги на вищезазначене рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 5 481 грн (150% від 3654).

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг:

Отримувач коштів: УК у м.Запоріжжі/Вознесенівс./22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38025409

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0008007

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно із змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде визнана неподаною і повернута заявникові.

Зважаючи на зазначений недолік апеляційної скарги, на підставі ст. 185, ст. 357 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а особі, яка подала апеляційну скаргу - надати строк для надання до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 5 481 грн на рахунок банківської установи, яка уповноважена на його отримання, або належні докази на підтвердження того, що майновий стан особи, яка подала апеляційну скаргу, перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2016 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2016 року в цій справі.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2016 року в цій справі залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 5 481 грн на рахунок банківської установи, яка уповноважена на його отримання, або належні докази на підтвердження того, що майновий стан особи, яка подала апеляційну скаргу, перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Запорізького

апеляційного суду О.М. Кримська