Справа № 315/1429/19
Номер провадження № 2/315/117/20
22 січня 2020 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Прістенській Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Гуляйпільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з майна, -
13.11.2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» про зняття арешту з майна.
В позові позивач посилався на те, що 03.06.2013 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області з нього на користь відповідача стягнуто заборгованість по кредитному договору, 25.06.2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист №315/557/13-ц, 19.08.2013 року постановою державного виконавця Клименко Г.В. за виконавчим листом №315/557/13-ц, виданого 25.06.2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області, накладено арешт на все майно, що належить боржнику: ОСОБА_1 , вважає, що постановою державного виконавця про накладення арешту на його майно порушується його право на розпорядження майном, посилаючись на ст.59 Закону України Про виконавче провадження, яка передбачає підстави для зняття арешту державним виконавцем, а в усіх інших випадках судом, прохав задовольнити позов та зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений 19.08.2013 року постановою державного виконавця Клименко Г.В. у виконавчому провадженні №39414582 при примусовому виконанні виконавчого листа №315/557/13-ц, виданого 25.06.2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області та внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 13773325, який зареєстровано 19.03.2016 року державним реєстратором Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області Помилуйко Оксаною Владиславівною.
18.11.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 08.01.2020 року.
08.01.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області ухвалено вважати третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Гуляйпільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), оголошена перерва в розгляді справи до 22.01.2020 року.
22.01.2020 року до суду звернувся представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Гуляйпільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про розгляд справи у відсутність представника та надав пояснення по справі, в яких повідомив, що виконавче провадження знаходилось на виконанні, однак виконавчий лист був повернутий стягувачу, на теперішній час виконавчий лист на виконанні не перебуває.
У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що заборгованість за кредитом утворилась в зв`язку з тим, що він взяв кредит для друга і той ним користувався і заборгував, банк перевів заборгованість на друга, прохав позов задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_2 вважає, що позов підлягає задоволенню, так як ґрунтується на підставах, передбачених законом і доказах, досліджених судом.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзив на позов до суду не подав.
Суд, керуючись ст.280 ЦПК України, так як належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, та проти заочного розгляду справи не заперечує позивач, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
19.08.2013 року постановою державного виконавця Клименко Г.В. за виконавчим листом №315/557/13-ц, виданого 25.06.2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області, накладено арешт на все майно, що належить боржнику: ОСОБА_1 , що підтверджується копією постанови.
26.09.2013 року державним виконавцем Клименко Г.В. виконавчий лист №315/557/13-ц, виданий 25.06.2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області, повернуто стягувачу, що підтверджується поясненнями представника третьої особи.
02.09.2019 року відповідачем видана довідка про відсутність у позивача заборгованості перед банком, що підтверджується копією довідки.
Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного Кодексу України та Законом України Про виконавче провадження.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.2 п.3 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, що порушує право.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як боржник за виконавчим провадженням про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором, в межах якого на все його майно державним виконавцем накладено арешт, за відсутності заборгованості за кредитом, однак його право на розпорядження майном порушується накладеним арештом, способом захисту порушеного права зняттям арешту з усього майна.
Суд доходить висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу свого позову, встановлені судом під час їх перевірки достовірними, допустимими та належними доказами.
Стаття 59 Закону України Про виконавче провадження передбачає підстави зняття арешту з майна.
Так відповідно до ч.1 ст.59 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Так відповідно до ч.2 ст.59 Закону України Про виконавче провадження у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України Про виконавче провадження підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України Про виконавче провадження у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.
Судом не встановлено підстав для зняття арешту державним виконавцем, а тому суд доходить висновку, що у Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) відсутні повноваження для зняття арешту з майна позивача.
Так як суд доходить висновку, що право позивача на користування та розпорядження усім майном, порушується постановою державного виконавця, а спосіб захисту передбачений законом, а саме ч.5 ст.59 Закону України Про виконавче провадження, то суд задовольняє позов та знімає арешт з усього майна, належного позивачу.
Таким чином позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на підставах, передбачених законом та обставинах, які встановлені судом під час перевірки їх достовірними, належними та допустимими доказами.
Керуючись ст.ст. 3-5, 8-11, 89, 141, 263-266, 268, 273, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 317, 391, 599 ЦК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» суд,
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Гуляйпільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з майна задовольнити.
Зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений 19.08.2013 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області Клименко Ганною Володимирівною у виконавчому провадженні №39414582 при примусовому виконанні виконавчого листа №315/557/13-ц, виданого 25.06.2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області та внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 13773325, який зареєстровано 19.03.2016 року державним реєстратором Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області Помилуйко Оксаною Владиславівною.
Повний текст рішення буде складений 28.01.2020 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: Ярош С.О.