Справа № 638/2132/20
Провадження № 2/638/2679/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

за участю секретаря - Цуваревої Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Харківська міська рада (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7) про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в володіння та управління майном, -

встановив:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в володіння та управління майном.

Вимоги заяви обґрунтовані тими обставинами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 19 грудня 2002 року. На день смерті ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із нею проживали та були зареєстровані за цією адресою заявниця - ОСОБА_1 , її племінниця, її чоловік ОСОБА_3 та її сини. Вказане підтверджується Листом Департаменту реєстрації та цифрового розвитку від 11.12.2019 року та копіями карток з питань реєстрації фізичних осіб переданих до Департаменту. Крім того, у вказаній квартирі також проживала ОСОБА_4 (мати ОСОБА_1 та рідна сестра ОСОБА_2 ), однак була зареєстрована за іншою адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявниці ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції.

У встановлений законом шестимісячний строк заявник звернулась до Одинадцятої харківської державно нотаріальної контори (зараз П`ята харківська міська державна нотаріальна контора) із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з 1/5 квартири АДРЕСА_3 .

Листом П`ятої харківської міської державної нотаріальної контори № 206/02-14 від 21 січня 2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що нею не підтверджено факт прийняття спадщини, а також не підтверджується родинний зв`язок із померлою ОСОБА_2 , а тому немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо встановлення Факту родинних відносин заявник пояснила наступне:

В наявності у заявника є наступні документи: Свідоцтво про народження її тітки ОСОБА_2 (російською мовою); Архівна довідка про народження її матері ОСОБА_5 (так у документі); Повторне свідоцтво про народження її матері ОСОБА_5 (російською мовою); Свідоцтво про одруження її батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ); Свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 17 червня 1963 року; свідоцтво про одруження та зміну прізвища ОСОБА_1 .

Заявник зазначила, що у вказаних документах наявні наступні помилки, що унеможливлюють підтвердження родинного зв`язку: в свідоцтві про народження матері зазначено по батькові « ОСОБА_8 » (дані про батька не зазначені, ні в свідоцтві зразка СРСР, ні в архівному записі), а в свідоцтві про народження тітки - « ОСОБА_9 ». Таким чином, наявні розбіжності в по-батькові в свідоцтві про народження матері дані її матері зазначені як « ОСОБА_10 », а в свідоцтві про народження тітки « ОСОБА_11 ». Враховуючи, що свідоцтво про народження тітка отримувала лише в 1933 році, по батькові матері могли помилково змінити, адже в той час часто плутали схожі імена, особи, які заповнювали документи були малограмотними. Прізвище « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 » відрізняється у зв`язку з розбіжностями при перекладі.

Заявник також зазначила, що її мати і тітка отримували паспорти значно пізніше на підставі зазначених вище свідоцтв про народження та не вважали, що різні по батькові можуть якось їм заважати, особливо враховуючи, що батько в свідоцтво її матері був записаний зі слів матері. На наявність розбіжностей в написанні по батькові матері взагалі не звертали уваги.

На думку заявника, родинний зв`язок між нею та ОСОБА_2 підтверджується наступним: ОСОБА_2 довгий час проживала із нею та її родинною за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією наданою Департаментом реєстрації та цифрової трансформації. ОСОБА_2 брала участь у приватизації вказаної вище квартири разом з чоловіком та дітьми заявника, що є підтвердженням факту, що вона була членом їх сім`ї.

На думку заявника, зазначені вище документи про родинний зв`язок, незважаючи на помилки, в сукупності з іншими доказами слугують підтвердженням факту родинних відносин.

Враховуючи викладене, заявник вважає за можливе встановити факт, що вона є рідною племінницею ОСОБА_2 .

Щодо встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_14 після смерті своєї сестри ОСОБА_2 заявник пояснила наступне:

ОСОБА_15 проживала за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вона також, як і ОСОБА_2 , потребувала постійного догляду. Однак враховуючи, що в неї було своє помешкання її не реєстрували у спірній квартирі. Таким чином, на момент смерті ОСОБА_2 її рідна сестра ОСОБА_15 проживала разом з нею. Крім того, після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_15 забрала деякі речі своєї сестри, а також фактично почала користуватися належною сестрі 1/5 квартири АДРЕСА_3 . Таким чином, моя мати ОСОБА_15 прийняла спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, заявник просить суд: встановити факт, що ОСОБА_1 , матір`ю якої є ОСОБА_16 , є рідною племінницею по лінії матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт, що ОСОБА_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.012.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи проводиться в порядку окремого провадження.

Заявник, ОСОБА_1 , та її представник, ОСОБА_17 , в судове засіданні з`явились, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі.

Представник Харківської міської ради судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заявлених вимог не заперечував, просив надіслати на адресу Харківської міської ради копію повного тексту рішення для вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для апеляційного оскарження.

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що знайома із ОСОБА_1 з 1974 року, вказала що ОСОБА_4 ( ОСОБА_19 ) є матір`ю ОСОБА_1 . Охарактеризувала родину заявника як дружню і порядну. ОСОБА_2 свідок знає як сестру ОСОБА_4 ( ОСОБА_19 ) та як тітку ОСОБА_1 . Свідок також зазначила, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_19 ) та її сестра ОСОБА_2 проживали разом із родиною ОСОБА_1 ; чоловіка та дітей ОСОБА_2 не мала; ОСОБА_4 ) проживала із родиною дочки ОСОБА_1 та із сестрою ОСОБА_2 з 1998 року; ОСОБА_2 проживала із родиною ОСОБА_1 та сестрою ОСОБА_4 ( ОСОБА_19 ) у одному помешканні (спірній квартирі) до своєї смерті у 2002 році. З приводу прийняття спадщини ОСОБА_4 ) після смерті ОСОБА_2 свідку нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що знайома із ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 ( ОСОБА_19 ) знає з 1998 року як матір ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 свідок знає як тітку ОСОБА_1 . Свідок повідомив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ( ОСОБА_19 ) проживали у одній кімнаті у спірній квартирі після смерті чоловіка ОСОБА_4 ) у 1998 році і до смерті ОСОБА_2 у 2002 році, а ОСОБА_4 ) проживала у спірній квартирі із родиною дочки до своєї смерті у 2011 році. З приводу прийняття спадщини ОСОБА_4 ) після смерті ОСОБА_2 свідку нічого не відомо. Свідок також повідомив, що, за її інформацією, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ( ОСОБА_19 ) були сестрами

Вислухавши свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи,

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 19 грудня 2002 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Спадкодавиця у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Дітей не було.

Заповітів ОСОБА_2 під час життя не залишала.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999 року реєстраційний № НОМЕР_4 ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності була одним із п`яти співвласників квартири АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 грудня 2011 року, виданого Одинадцятою Харківською Державною нотаріальною конторою, спадкоємцем ОСОБА_7 , 1925 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка, ОСОБА_1 .

Листом П`ятої харківської міської державної нотаріальної контори № 206/02-14 від 21 січня 2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що у справах П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори зберігається спадкова справа № 402П/2019 до майна померлої ОСОБА_2 . У спадковій справ є ОСОБА_21 заява про фактичне прийняття спадщини від 06.12.2019 року, яка зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1096, за якою була заведена спадкова справа № 402П/2019. Рідна сестра спадкодавиці - ОСОБА_21 мати - ОСОБА_7 спадщину не прийняла, не була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавицею на день її смерті. Вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, родинний зв`язок Вашої матері та спадкодавиці довести не доводиться можливим, оскільки у свідоцтві про народження та актовому записі про народження Вашої матері зазначено „ ОСОБА_5 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 ", у Вашому свідоцтві про народження зазначено у графі мати: „ ОСОБА_7 ". У актовому записі про смерть ОСОБА_4 зазначено дату народження „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ".

Таким чином, видати свідоцтво про право на спадщину на 1/5 (одну п`яту) частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 на Ваше ім`я неможливо, оскільки Ви позбавлені можливості надати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, а відповідно до п.п. 4.1, 4.2 п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва про на право спадщину. Виходячі з вищевказаного, коло спадкоємців ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 відсутнє.

Нотаріусом роз`яснено ОСОБА_1 про її право на звернення до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Заявниця стверджує, що її мати ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем після смерті своєї сестри ОСОБА_2 , інших спадкоємців за заповітом або за законом, немає; після смерті сестри вона фактично прийняла спадщину; в управління та володіння спадковим майном вступила одразу, в момент її смерті, що підтверджується показами свідків.

Заявниця бажає прийняти спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , проте невідповідності в свідоцтвах про народження, свідоцтвах про смерть сестер та інших документах, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ускладнюють підтвердження їх родинних відносин, як рідних сестер.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень про введення в дію Цивільного кодексу України з 01.01.2004 року правила книги шостої ЦК "Спадкове право" застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але ніким не була прийнята з спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 530 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід і бабка померлого, як з боку батька, так і а боку матері (друга черга).

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК).

Так, згідно копії паспорту заявниці серії НОМЕР_5 , виданого Київським МВ РВ ХМУ УМВС України в Харківській обл. виданий 22.12.1998 року, заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Харків.

Згідно копії свідоцтва про народження заявниці, серії НОМЕР_3 від 17.06.1963 року, ОСОБА_22 (в шлюбі - ОСОБА_23 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Харків, в графі «батько» записано російською « ОСОБА_6 », в графі «мати» записано російською « ОСОБА_7 ».

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 16.08.1974 року, в російською «г. Харькове, Дворец бракосочетания «Октябрьский» 16.08.1974 року було зареєстровано шлюб між російською « ОСОБА_24 », ІНФОРМАЦІЯ_6 та російською « ОСОБА_22 », ІНФОРМАЦІЯ_7 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - російською « ОСОБА_25 ».

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 (запис російською « ОСОБА_26 »), від 1933 року (дата нерозбірливо), ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Харків, в графі «батько» записано російською « ОСОБА_27 », в графі «мати» записано російською « ОСОБА_28 ».

Згідно Архівній довідці від 13.01.2020 року № 01-28/3-2922, виданої Державним архівом Харківської області, в архівному фонді Бюро записів актів громадянського стану міських відділень Управління НКВС по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по м. Харкову за 1925 рік є запис від 15 грудня 1925 року (реєстраційний номер 774) про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 « ОСОБА_5 » (так у документі), мати якої - « ОСОБА_29 » (так у документі), вік написано нерозбірливо, українка.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 ) (запис російською « ОСОБА_5 ») виданого повторно, серії НОМЕР_6 від 23.01.1950 року, російською ОСОБА_5 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Харків, в графі «батько» не має запису, в графі «мати» записано російською « ОСОБА_30 ».

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 від 14.06.1963 року, в російською «г. Харькове, Краснозаводский рай.ЗАГС» 14.06.1963 року було зареєстровано шлюб між російською « ОСОБА_6 », 1924 р.н. (батько заявника) та російською « ОСОБА_7 », 1925 р.н. (мати заявника), про що зроблено відповідний запис за № 239 від 14.06.1963 року.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що факт прийняття спадщини та факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в володіння та управління майном слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 529, 530, 548, 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 81, 89, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Харківська міська рада (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7) про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в володіння та управління майном - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , матір`ю якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що, є її рідною тіткою по лінії матері.

Встановити факт прийняття ОСОБА_5 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) спадщини за законом після рідної сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , що складається з 1/5 квартири АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя