ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1514/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М.(суддя-доповідач), Талалай О.І., Спірідонової Т.В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Козак О.В. від 02 липня 2020 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до відповідачів, вказував, що 11.05.2018 року близько 18.20 год. на дорозі «Стрий Тернопіль Кропивницький Знаменка» поблизу повороту на с. Водички Хмельницької області ОСОБА_2 , рухаючись автомобілем HAZ 33076 держзнак НОМЕР_1 з несправною гальмівною системою, раптово виїхав на полосу зустрічного руху, де спричинив зіткнення із автомобілем «RENAULT LOGAN», держзнак НОМЕР_2 під керуванням позивача.

В результаті ДТП він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, в зв`язку з чим в період з 11.05.2018 року по 17.05.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні Хмельницької обласної лікарні, надалі з 17.05.2018 року і на момент подачі позовної заяви знаходився на лікуванні в Красилівській ЦРЛ. Зокрема, з діагнозом: переломи 1-3 ребер зліва, крайовий перелом наколінника лівого колінного суглобу, обширна забійна проникаюча рана лівого колінного суглобу, рани та садна лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також позивач поніс сильні душевні страждання, пов`язані з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, який порушив Правила дорожнього руху України і допустив зіткнення з автомобілем, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль і заподіяне ушкодження йому здоров`я. ОСОБА_1 довелося змінити умови та звичний ритм життя, оскільки настали істотні незручності для нього як в буденному житті, так і пов`язані з можливістю майбутнього працевлаштування.

Тому, в уточненій позовній заяві просив суд стягнути із ОСОБА_2 15000 грн. майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та моральну шкоду в сумі 60000 грн., з Страхової компанії «Альфа-Гарант» 10000 грн. майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та 100000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1000 грн., моральну шкоду в сумі 44875,58 грн. та 2293,87 грн. - витрат на правничу допомогу, а всього 48169,45 грн.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1488,44 грн. та 124,42 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та 55,12 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 1667,98 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до страхової компанії. Висновок суду вважає необґрунтованим, оскільки позивач не звертався до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування та не реалізував своє право на отримання відшкодування внаслідок завданої йому шкоди. Отже, строк виконання зобов`язання і виплати страхового відшкодування за полісом не настав, тому права позивача не порушені та звернення його до суду із позовною заявою є передчасним.

У відзиві ОСОБА_1 просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 02 липня 2019 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.02.2019 року в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТДВ "Альфа-Гарант", ОСОБА_2 про стягнення шкоди скасовано, а матеріали провадження в цій частині направлено на новий судовий розгляд в той же суд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.02.2020 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.02.2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 02.07.2019 року щодо ОСОБА_2 залишено без змін.

Згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6968325 від 31.08.2017 року, укладеного між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 , ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн.; франшиза 1000 грн.

ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні Хмельницької обласної лікарні в ортопедичному відділенні з 11.05.2018 року по 17.05.2018 року, йому призначалися ліки, які він купував за власні кошти.

25.05.2018 року позивач звертався амбулаторно в травматологічне відділення Красилівської ЦРЛ.

Всього ним придбано ліків згідно лікарських призначень зазначених у виписному епікризі на загальну суму 2488,44 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у зв`язку з страховим випадком (подією ДТП) підлягає відшкодуванню позивачу завдана шкода зі страховика за мінусом франшизи. Неподання потерпілим заяви про виплату страхового відшкодування до страхової компанії, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення страхового відшкодування з страхової компанії у зв`язку з відсутністю звернення до страхової компанії із відповідною заявою, є безпідставними.

Так, спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються спеціальним Законом України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та главою 82 розділу ІІІ ЦК України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Так, згідно з пунктів 36.1, 36.2 статті 36 цього Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, процедура отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому Законом № 1961-IV, детально регламентована на законодавчому рівні та передбачає вчинення потерпілим і страховиком ряду взаємних, послідовних, кореспондуючих одне одному юридично значимих дій.

До числа юридично значимих дій потерпілого, необхідних для отримання страхового відшкодування, належить, у тому числі, подання страховику заяви про страхове відшкодування.

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 звертався до страховика із заявою про страхове відшкодування та надавав страховій компанії документи, перелік яких визначений у статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Водночас апеляційний суд з врахуванням висновку, викладеного в рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, констатує, що можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами в залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

У системному зв`язку зі статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

За змістом пункту 23.1 статті 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Позивач звернувся з цим позовом до суду 23 липня 2019 року, дорожньо-транспортна пригода сталася 11 травня 2018 року, а отже, здійснив своє волевиявлення щодо відшкодування страховиком шкоди, заподіяної її здоров`ю в межах трирічного строку з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 641/8243/14-ц, від 08 лютого 2018 року у справі № 233/6322/15-ц, від 19 грудня 2018 року у справі № 761/8048/16-ц, від 21 серпня 2018 року у справі № 227/3573/16-ц.

Відтак правильним є висновок суду першої інстанції про те, що недотримання визначеного статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до страховика.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Л.М. Грох

О.І. Талалай

Т.В. Спірідонова