Справа № 750/7988/20
Провадження № 6/750/250/20
У Х В А Л А

11 вересня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кононенко Валерія про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

10.09.2020 головний державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кононенко Валерій звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання головний державний виконавець зазначила, що боржник має заборгованість, а тому є підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Головний державний виконавець в своєму поданні просив справу розглядати без його участі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні Центральному відділі Державної виконавчої служби у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження АСВП № 30595028 по виконанню виконавчого листа № 2-3656/10 виданого 30.11.2010 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави 802476 грн. 94 коп. у відшкодування шкоди, завданої злочином.

10.01.2012 року відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження).

Згідно відповіді на запит з ДФС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником, 29.07.2020 встановлено, що юридичну особу або фізичну особу підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

Відповідно до відповіді на запит з ПФУ про осіб - боржників, які отримують пенсії від 29.07.2020 - інформацію не знайдено.

Відповідно до відповіді на запит з ПФУ про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи від 29.07.2020 - фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (боржника) - станом на 14.08.2020: в даних реєстрах відомості щодо боржника ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 - відсутні, зокрема в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта боржника наявні обтяження всього нерухомого майна внесені 26.10.2007 року відповідно до постанови Деснянського ВДВС ЧМУЮ від 26.10.2007, відповідно до постанови Деснянського ВДВС ЧМУЮ від 30.08.2011 року та відповідно до постанови Центрального ВДВС ЧМУЮ від 10.01.2012 року.

Станом на 29.07.2020 згідно відповіді на запит з ІС ДП «НАІС» - у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

31.10.2017 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржниці в розмірі 50% в бухгалтерії ТОВ МПК Альянс. Бухгалтерією TОB МПК Альянс відзвітовано до Центрального відділу ДВС міста Чернігова та повідомило доходи та видатки боржниці за період її роботи у вказаному товаристві (де остання працювала до 10 липня 2019 року наказ про звільнення з роботи № 01-07-19 від 10.07.2019 ТОВ МІЖ Альянс).

Рішення на сьогоднішній день боржниками не виконано.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» зазначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі -ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Положенням п. 5 ч. 1ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку: якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно з положеннями ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

За змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

За змістом п. 19 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Виходячи з аналізу наведених норм, можна прийти до висновку, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

В судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду України від 01.02.2013 року, зроблений наступний висновок: поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи головний державний виконавець 06.11.2017 року вже звертався до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за наслідками розгляду якого було винесено ухвалу суду від 07.11.2017 року, якою в задоволенні подання було відмовлено в зв`язку з відсутністю доказів щодо ухилення боржників від виконання рішення суду. Проте з моменту винесення такої ухвали, а саме з 07.11.2017 року і до моменту подачі подання головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кононенко Валерія про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 10.09.2020 року, невідомо які саме дії вчинялися державним виконавцем з приводу виконання виконавчого листа №2-3656/10, оскільки головним державним виконавцем до матеріалів подання долучено лише копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2012 року та копію виконавчого листа. Крім того з поданих документів не зрозуміло чому подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України подано лише відносно одного боржника ОСОБА_1 , хоча за виконавчим листом сума заборгованості в розмірі 802476 грн. 94 коп. підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відтак надавши оцінки письмовим доказам заявника, суд приходить до переконання, що достатніх доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання судового рішення державним виконавцем суду не надано.

Таким чином, оцінивши надані докази, суд вважає, що факт ухилення боржника від виконання зобов`язання не доведений.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кононенко Валерія про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 є необґрунтованим, що відповідно є підставою для відмови у його задоволенні.

Керуючись ст. 33 Конституції України,ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні подання головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кононенко Валерія про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Карапута