Справа № 569/8570/16-ц
УХВАЛА
29 липня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Ковальова І.М.,
з участю секретаря судового засідання Соломон О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне подання головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кондратюка Ігоря про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В :
До Рівненського міського суду звернувся головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ігор Кондратюк з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, до виконання нею своїх зобов`язань.
Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника.
Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що на виконанні у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження №62259817 в складі якого виконавче провадження №55556396 по виконанню судового наказу №569/8570/19-ц, виданого 07.11.2016 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 5087,00 грн., витрат внаслідок інфляційних процесів в сумі 1762,41 грн., 3% річних в сумі 245,06 грн. та 689,00 грн. судового збору, а всього 7783,47 грн.; виконавче провадження №58094602 по виконанню вимоги про сплату боргу №Ф-638-У виданої 18.01.2018 Головним управлінням ДФС у Рівненській області про стягнення із ОСОБА_1 недоїмки в сумі 23522,91 грн.; виконавче провадження №59616777 по виконанню вимоги про сплату боргу №Ф-638-У, виданої 14.05.2019 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Рівненській області заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 352,00 грн.; виконавче провадження №61224252 по виконанню судового наказу №569/24287/18, виданого 22.03.2019 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користі Житлово-комунального підприємства "Галицьке" заборгованості за надані житлово - комунальні послуги в розмірі 377,17 грн., та судового збору в розмірі 176,20 грн., а всього 553,37 грн.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, якими боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

17.01.2018 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в межах ВП №555556396.

16.01.2019 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в межах ВП №58094602.

23.7.2019року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в межах ВП №59616777.

11.02.2020 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в межах ВП №61224252.

Згідно відповіді Державної податкової служби України про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України та джерела отримання доходів - юридичну особу або фізичну особу - підприємця знято з обліку в контролюючих органах.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії по ОСОБА_1 - інформації не знайдено.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи - інформації не знайдено.

Згідно відповіді на запит та результатів аналітичного пошуку транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді на запит про перетин боржником державного кордону України встановлено, що ОСОБА_1 кордон не перетинала в період з 16.01.2018 по 03.06.2020.

В зв`язку із значною сумою боргу на користь стягувачів, ухиленням боржника від виконання виконавчого документу, у стягувачів є підстави вважати що боржник умисно уникає своїх боргових зобов`язань.

Так, враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного їй майна і доходів.
Відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі документи, в тому числі і виконавчі листи, видані на підставі рішень суду, що набрали законної сили.
В звязку із значною сумою боргу, ухиленням боржника від виконання рішення суду, тривалим ігноруванням вимог державного виконавця, є підстави вважати що боржник умисно уникає своїх зобов`язань перед стягувачем.
Відповідно частини 2 статті 6 Закону України від 21 січня 1994 р. № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» у редакції від 10.12.2015 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.
Як того вимагають правила, визначені пунктами 2,3,4,5 частини першої статті 6 даного Закону, підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон являються випадки коли діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань; стосовно громадянина у порядку кримінально -процесуального законодавства, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.
Тому, на момент звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, як того вимагають правила відповідно до п.18.ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" і на підставі наданих до суду доказів із матеріалів виконавчого провадження, які свідчать про ухилення боржника від сплати боргів, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями суду, відбувся і був об`єктивно наявним, і це є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.
Вищевказані обставини доводять необхідність прийняття додаткових заходів впливу на боржника. Вирішення питання, щодо обмеження особи в праві виїзду за межі України є додатковим заходом і останнім законним етапом примусового виконання судового рішення, якщо державний виконавець застосував усі заходи примусу.
Відповідно до норм Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ст.12), до статті 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав та свобод людини зазначено, що на здійснення прав щодо вільного пересування не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільств з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Частиною 4 ст. 313 Цивільного Кодексу України передбачено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Правовою і законною підставою щодо необхідності додаткового заходу впливу у вигляді тимчасового обмеження виїзду боржника за межі України є діючі законодавчі акти України, які поширюється на дані правовідносини, а саме Закон України « Про виконавче провадження» (ст. 11) , Закон України « Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» (ст.6 пункти 2,3,4,5), підпункти 4, 5 пункт 22 Постанови Кабінету Міністрів від 31.03.1995 р. № 231, пункт 2 Указу Президента України від 24.03.2008 р. № 261 « Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів», відповідними нормами Конституції України, ЦКі ЦПК України, роз`яснення і рекомендації Міністерства юстиції України ( від 17.09.2012 року про « Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України », лист від 06.06.2008 N 25-32/507« Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, покладені на них рішеннями судів», положення частини 3 спільного Листа від 27.05.2008 N 25-32/463 N 25-5347 Мінюсту та Адміністрації Прикордонної служби України «Щодо запровадження єдиного порядку застосування державними виконавцями деяких норм чинного законодавства».
Відповідно до ст. 124 Конституції України, частини другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів " від 07.07.2010 p. № 2453-VI та статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання фізичними особами на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом і це дає законні підстави і право прийняти до боржника додаткові заходи примусового виконання рішення суду.
Примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі документи, в тому числі і виконавчі листи, видані на підставі рішень суду, що набрали законної сили.
Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Згідно з п. 18 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених вищезазначеним законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» ухилення громадянина від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) або якщо щодо нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання, є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.
Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України.
Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами, уповноваженими на те посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, та консульською службою України (ч.4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»).
Також п. 4 ст. 20 вищенаведеного Закону передбачено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби надається право, в т.ч. не пропускати через державний кордон України осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.
З огляду на вищенаведене та відповідно до ст.ст. 33, 124 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 441 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», Закону України «Про державну прикордонну службу», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ігоря Кондратюка про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу задовольнити.
На підставі п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260,261, 352, 353,354, 355,441,446 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Подання головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кондратюка Ігоря про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу - задовольнити.
Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ) до повного виконання зобов`язань покладених на неї виконавчими документами про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувачів заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду через Рiвненський мiський суд.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ковальов І.М.