Справа № 128/1717/20
УХВАЛА

04 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, державного реєстратора Бортнік Тетяни Іванівни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Надольської Тамари Петрівни, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору дарування, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 04.08.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, державного реєстратора Бортнік Т.І., за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Надольської Т.П., про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору дарування, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

03.09.2020 представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що у зв`язку із існуванням спору, заявник гадає, що є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, оскільки відповідач може відчужити та/або здійснити фіктивну реєстрації квартири на іншу особу, тощо.

За змістом положень статей 149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до змісту пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 4 указаної постанови, суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також врахувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після перед`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас заява представника позивач про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою, адже за змістом вказаної заяви представник позивача лише припускає, що відповідачка може відчужити спірне нерухоме майно, доказів того, що відповідачка вчиняє дії, що свідчать про такий її намір, представником позивача не надано, а є лише його припущеннями.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 153, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 04.09.2020.

Суддя Л.П. Шевчук