ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1487/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №701/430/20 Категорія: 310020000 Костенко А. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - позивач ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь аліменти у зв`язку з продовженням навчання в Уманському державному педагогічному університеті ім. Павла Тичини ІV рівня акредитації у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцятитрирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є батьком позивача та за рішенням суду сплачував аліменти на утримання сина.

На даний час позивач є повнолітнім та навчається на денній формі навчання в Уманському державному педагогічному університеті ім. П. Тичини IV рівня акредитації та не має змоги влаштуватись на роботу. Всі витрати із його забезпечення здійснює мати позивача.

Крім того вказує, що навчається в Уманській автошколі ТСО та постійно хворіє, що викликає значні додаткові витрати.

Зазначає, що батько добровільно допомогу на навчання та утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки має роботу та своє підсобне господарство.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що надані суду докази про майновий стан відповідача, наявність у останнього інших дітей, свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, та просив скасувати рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відмовляючи у задоволенні позову суд послався на те, що на утриманні відповідача перебуває дружина, рідний син ОСОБА_3 та прийомний син ОСОБА_4 ; підприємницькою діяльність відповідач не займається та не отримує жодних доходів. Проте відповідач умисно не повідомив суд, що на праві власності у нього є дві земельні ділянки для ведення товарного виробництва, а також те, що ОСОБА_4 отримує стипендію. У відповідача в користуванні є автомобіль.

Також суд залишив поза увагою той факт, що відповідач ніде не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, підприємницькою діяльністю не займається і при цьому утримує себе і сім`ю з трьох осіб та не отримує допомогу як малозабезпечений, що свідчить лише про те, що в нього достатньо коштів та інших джерел доходів щоб забезпечувати нормальне існування себе та членів своєї сім`ї. Доказів своєї непрацездатності відповідач суду не надав.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги і залишити рішення місцевого суду без змін.

У відзиві вказує, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі, докази, на які посилається позивач, лише доводять його потреби як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в допомозі з боку батьків, проте, жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу.

Вважає, що ним надано вичерпні докази того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, оскільки сам не має постійного і достатнього джерела існування, не може працевлаштуватись у зв`язку з хворобою та має на утриманні неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно 23 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками позивача (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 шлюб між батьками позивача розірвано (а.с.8).

Згідно довідки Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області №198 від 05 травня 2020 року ОСОБА_1 дійсно проживає та зареєстрований в селі Ризине Звенигородського району Черкаської області з матір`ю (а.с.6).

Згідно з довідкою Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини ІV рівня акредитації від 20 січня 2020 року №483 ОСОБА_1 є студентом І курсу денної форми навчання за контрактом. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с. 9).

Відповідно до довідки Уманської автомобільної школи ОСОБА_1 навчається в Уманській автомобільній школі ТСО України на курсах водіїв т/з категорії «ВС» з 17 лютого 2020 року по 24 червня 2020 року, вартість навчання 8 700,00 грн. (а.с.10).

Крім того, виписка з медичної карти №950/6351 від 17 грудня 2018 року, виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2223 від 22 березня 2019 року, виписка з медичної карти №343/2006 від 29 квітня 2017 року, висновок магнітно резонансної томографії від 11 січня 2019 року та консультаційний висновок спеціаліста від 26 лютого 2019 року свідчать про те, що позивач хворіє (а.с.11-15) .

Відповідно до довідки від 19 червня 2020 року № 283 Управління соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації ОСОБА_2 станом на 19 червня 2020 року у відділі соціальних допомог управління соціального захисту населення райдержадміністрації не зареєстрований (а.с.37).

З довідки Маньківської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості від 19 червня 2020 №550 вбачається, що ОСОБА_2 станом на 19 червня 2020 року у Філії не зареєстрований (а.с.37).

За даними Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області Управління обслуговування громадян Маньківського відділу обслуговування громадян ОСОБА_2 не перебуває на обліку в Маньківському відділі обслуговування громадян та пенсію не отримує (довідка сформована19 червня 2020 року (а.с.38).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Буцької селищної ради с. Багва №159 від 22 червня 2020 року ОСОБА_2 не працює, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Має наступний склад сім`ї: дружина - ОСОБА_6 (не працює, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в центрі зайнятості не перебуває); прийомний син - ОСОБА_4 (навчається на 3 курсі Уманського професійного ліцею по спеціальності маляр-штукатур плиточник робіт); син - ОСОБА_7 (перейшов на навчання в 6 клас Багвянської ЗОШ І-ІІ ступенів). Прийомний і рідний син знаходяться на утриманні ОСОБА_2 (а.с.39).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 за період з 4 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року доходів не отримував (а.с.36).

Згідно за статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частинами першою та другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки у нього відсутній дохід та на його утриманні перебувають неповнолітні діти.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що на праві власності відповідачу належать дві земельні ділянки для ведення товарного виробництва не підтверджені належними доказами.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити, а рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді