Справа № 426/7175/20
РІШЕННЯ

іменем України

09 вересня 2020 року ,

Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

За участю секретаря судового засідання Концур А.І.

Представника заявника Будника М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утримані померлого чоловіка, заінтересована особа - Білокуракінське об`єднане управління Пенсійного фонду України, представник заявника - адвокат Будник Микола Володимирович

встановив:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до Сватівського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту перебування її на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. код НОМЕР_1 , уродженця с. Новоганнівка Краснодонського району Луганської області по день смерті її чоловіка, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особи, яка у зв`язку з його смертю втратила постійне і основне джерело засобів до існування.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заявник з 25.07.1975 року по 21.12.2012 року, та з 17.12.2019 року по 09.07.2020 року перебувала в зареєстрованому в установленому порядку шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після одруження з 27.04.1984 року вони разом з чоловіком мешкали разом в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та вели з ним спільне господарство. У її чоловіка була велика заробітна плата, а згодом і значна пенсія, оскільки він працював все життя на шахті, а саме лікарем в гірничо-рятувальній службі. Основним джерелом доходів в родині була пенсія чоловіка, яка станом на червень 2020 року складала близько 12000,00 грн., адже її пенсія завжди була меншою від пенсії чоловіка і станом на червень 2020 року склала 2739,17 гривень, що є недостатнім для нормального забезпечення. Чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сорокине (Краснодон) Луганської області. На теперішній час її є фінансове становище значно погіршилось, вона часто хворію, а тому вона вирішила звернутись до Білокуракінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з питанням можливості призначення її пенсії у зв`язку з втратою годувальника. В телефонному режимі працівник ПФУ надав їй консультацію щодо можливості призначення даного виду пенсії та переліку документів, які необхідно надати. 28.07.2020 року заявник звернулась до Білокуракінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника після смерті її чоловіка ОСОБА_3 .. Відповідно до відповіді №1237-0122-8/1532 від 12.08.2020 року Білокуракінським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області їй було відмовлено в зв`язку з наданням неповного пакету документів, необхідного для призначенні пенсії. Після отримання письмової відповіді, вона знову звернулась в телефонному режимі до Білокуракінського ОУПФУ Луганської області за роз`ясненням і їй було повідомлено, що при розгляді моїх документів не були враховані довідка про склад сім`ї №714 від 27.07.2020 року,- акт про фактичне місце проживання з померлою особою на день її смерті №5 від 27.07.2020 року, акт б/н від 27.07.2020 року про фактичне непроживання інших осіб з померлим, довідка №5 від 27.07.2020 року про фактичне місце проживання, оскільки вони виданий установою ТОВ «Зенит-Т 1», яка знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Луганської області та не має юридичної сили. Крім того, нею не було надано документів, які підтверджують її перебування на утриманні померлого чоловіка. По завершенню розмови працівник ПФУ порадив їй звернутися за вирішенням вказаного питання до суду. Встановлення факту перебування на утриманні її померлого чоловіка ОСОБА_3 необхідне для реалізації права на призначення пенсію у зв`язку з втратою годувуальника та належного її оформлення.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Будник М.В. заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Білокуракінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області в судове засідання не з`явився, надали до суду відзив на заяву ОСОБА_2 , в якій просять суд у задоволені заяви про перебування на утримані свого покійного чоловіка ОСОБА_3 відмовити, оскільки заявник не надала доказів, що вона потребувала постійного стороннього догляду, опіки, турботи, матеріального забезпечення і що ОСОБА_3 дійсно надавав допомогу заявниці і така допомога була постійним та основним джерелом засобів для існування останньої. Просив розглянути справу без його участі.

Допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили той факт, що заявник проживала разом з чоловіком до дня його смерті, і пенсія у нього була набагато більше ніж у заявниці. Цей факт їм відомо в силу близького знайомства з родиною заявниці.

Суд, беручи до уваги пояснення представника заявника, допит свідків, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.07.1975 року по 21.12.2012 року, та з 17.12.2019 року по 09.07.2020 року перебувала в зареєстрованому в установленому порядку шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтдверджується копією паспорту заявника та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 17.12.2019 року Міловським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області, актовий запис №46. (а.с.8-9, 12)

Згідно копій паспортів громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ІНФОРМАЦІЯ_4 були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.8-9, 13-14)

Згідно з копією довідок № 930001017 від 24.11.2014, № 930001018 від 24.11.2014, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, фактичним місцем проживання/перебування яких є АДРЕСА_2 .(а.с.10,15)

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сорокине (Краснодон) Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серіє НОМЕР_3 , виданим 23.07.2020 року ВДРАЦС по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №344.(а.с.23).

Заявник з чоловіком пенсіонери, перебування на пенсії підтверджується довідками про розмір пенсії заявника та померлого ОСОБА_3 . (а.с . 54-59)

ОСОБА_2 та її померлий чоловік ОСОБА_3 проживали постійно по день смерті ОСОБА_3 , а саме по 09.07.2020, що підтверджується довідкою від 27.07.2020 року та актом про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті від 27.07.2020, які видані на тимчасово окупованої території України. (а.с. 26, 27, 28, 29)

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до практики Міжнародного суду ООН стосовно окупованих територій сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Таким чином, довідки від 27.07.2020 року та акти про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті від 27.07.2020, які видані на тимчасово окупованої території України, не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджуються обставинами викладеними в заяві заявника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу.

З заяви вбачається, що заявник довгий час перебувала на утриманні чоловіка, а тепер втратила основне джерело для існування після його смерті. На теперішній час розмір пенсії, яку отримував би її чоловік був би значно більше ніж розмір її пенсії, тому вона зі смертю чоловіка втратила джерело існування.

Дані факти підтверджуються, довідками про розмір пенсії заявника та померлого ОСОБА_3 з яких вбачається, що розмір пенсії чоловіка заявниці - ОСОБА_3 з січня 2019 року по грудень 2019 року складає 124546, 24 гривень, з січня 2020 року по липень 2020 року складає 101577, 974 гривень, а розмір пенсії заявника - ОСОБА_2 з січня 2019 року по грудень 2019 року складає 29160, 52 гривень, з січня 2020 року по липень 2020 року складає 19160, 79 гривень. (а.с.56, 59)

Отже, допомога, яка надавалась ОСОБА_3 , була для заявника, який досяг пенсійного віку, хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, оскільки розмір пенсії померлого ОСОБА_3 значно перевищував розмір пенсії ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір пенсії померлого ОСОБА_3 значно перевищував розмір пенсії ОСОБА_2 , та така допомога була постійним та основним джерелом засобів до існування даної сім`ї.

Таким чином, ОСОБА_2 , будучи непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені показами свідків, письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утримані, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 273, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утримані померлого чоловіка.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті її чоловіка - ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особи, яка у зв`язку з його смертю втратила постійне і основне джерело засобів існування.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складений 14 вересня 2020 року.

Суддя Сватівського

районного суду В. О. Половинка