УХВАЛА

01.09.2020 суддя Городоцького районного суду Львівської області Яворська Н.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2020 року позивачка подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Бобеляк Тетяна Володимирівна, Городоцька державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Провадження у вказаній цивільній справі не відкрите.

Крім того, заявник подала суду клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборону вчинення дій, а саме:

- земельну ділянку площею 0,2346 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належала ОСОБА_3 ;

- будинок покійного ОСОБА_3 , що знаходиться в АДРЕСА_1 і належав останньому згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.12.2007;

- заборонити нотаріусам Городоцької державної нотаріальної контори (м. Городок, вул. Львівська, 1-А Львівської обл.) вчиняти будь які дії, пов`язані із оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовує тим, що відповідач з метою уникнення виконання судового рішення про визнання заповіту недійсним може незаконно відчужити вищевказане спадкове майно, що в кінцевому результаті призведе до втрати такого майна і не можливості в майбутньому його повернути. Вважає за доцільне вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборону вчиняти дії, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити подальше виконання рішення суду.

Перевіривши надані матеріали, вважаю за необхідне заяву про забезпечення позову повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Проте, заявником не мотивовано, яким чином імовірне рішення суду про задоволення позовних вимог про визнання заповіту недійсним впливатиме на права та обов`язки відповідача щодо вказаного нерухомого майна та яким чином здійснення дій нотаріусами Городоцької державної нотаріальної контори може призвести до утруднення чи невиконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, якщо відповідач спадщину не оформила.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику ОСОБА_1 .

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - повернути заявнику.

Заявник має право подати клопотання про повернення суми сплаченого судового збору.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.І. Яворська