Справа №2-4331/10
УХВАЛА

Про заміну стягувача у виконавчих листах

03.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Ярошовець В.Б.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Лук`янчука Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про заміну стягувача у виконавчих листах по цивільній справі за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира, ухваленого 16.12.2010 року по справі №2-4331/10, з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

В обґрунтування заяви вказано, що між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю, згідно якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №CNL-001/147/2006.

Представник заявника ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" та представник позивача ПАТ "ОТП Банк" в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Лук`янчук Ю.М. заперечували проти задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчих листах. Представник відповідача зазначив, що до заяви не долучено докази, що виконавчий лист, виданий по справі, був стягувачем пред`явлений до виконання і на даний час знаходиться на виконанні в органах виконавчої служби. Вважає, що сплив передбачений Законом України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення вказаного листа до примусового виконання, а тому у заявника відсутнє право ставити питання про заміну стягувача у виконавчих листах.

Дослідивши заяву, додані до неї докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Богунського районного суду м. Житомира знаходилась цивільна справа № 2-4331/10 за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.12.2010 року позов було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №CNL-001/147/2006 у сумі 308591,55 грн. та витрати з оплати судового збору та на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

24.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю, згідно якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №CNL-001/147/2006 від 07.08.2006 року, укладеного з ОСОБА_1 . Цього ж дня сторони уклали договір про відступлення прав за договором іпотеки №РCNL-001/147/2006 від 07.08.2006 року.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, на підставі наданих заявником доказів, суд дійшов висновку, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги за кредитним договором №CNL-001/147/2006 від 07.08.2006 року та договором іпотеки №РCNL-001/147/2006 від 07.08.2006 року, що підтверджується Додатком №1 до договору про відступлення права вимоги (а.с.66).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За правилами ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту цих норм у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі).

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження 61-4475св20).

Беручи до уваги те, що до ТзОВ "ОТП Факторинг України" перейшли права кредитора у зобов`язальних правовідносинах, які виникли між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 на підставі договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви заявника та заміни сторони у виконавчих листах.

Доводи представника відповідача про те, що стягувач у виконавчих листах не може бути замінений у зв`язку з тим, що до заяви не долучені докази, що виконавче провадження відкривалось, що не закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, не відповідають нормам ст.ст. 512, 514 ЦПК України, ст. 442 ЦПК України, є неспроможними, а відтак не заслуговують на увагу.

Керуючись ст. ст. 258, 268, 442, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задоволити.

Замінити у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.12.2010 року по справі №2-4331/10, відповідно до змісту якого з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 308591, 55 грн, 1685, 27 грн. судового збору та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, стягувача з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (адреса: 01601, м. Київ-33, вул. Жилянська, 43, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, код ЄДРПОУ 36789421).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 08.09.2020 року.

Суддя О.В. Стрілець