Справа № 308/3080/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Крегул М.М.,
при секретарі Ковач В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, яку мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2000 року по 2019 рік. Шлюб між ними розірвано рішенням суду від 09 серпня 2019 року. Вказує, що від даного шлюбу у них є троє дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що на даний час їх донька ОСОБА_3 є повнолітньою, однак продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» на третьому курсі денної форми навчання. Їхня дочка навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач участі у вихованні та утриманні спільної дитини вже тривалий час не приймає та під час її неодноразових прохань про допомогу утримання дитини обіцяє, але не виконує. Позивач вказує, що їй стало відомо, що відповідач можливо працює водієм у Закарпатському територіальному центрі екстреної медичної допомоги та одержує заробітну плату, а також має інші види підробітку, у зв`язку з чим має змогу утримувати дитину. Підтвердити документально щодо офіційного заробітку ОСОБА_2 не може. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову до закінчення дитиною навчання, а саме до 30 червня 2021 року.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
06.07.2020 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказує, що будь яких інших доходів окрім заробітної плати, яка становить 5000 (п`ять тисяч) гривень він не має. Окрім цього, зазначає, що у нього наявна заборгованість по аліментам та з його заробітної плати стягується 50 відсотків в рахунок погашення заборгованості. Також відповідач зазначає, що донька ОСОБА_6 навчається в ОСОБА_7 та отримаує стипендію, а твердження позивача, що він не приймає участі в утриманні доньки ОСОБА_6 є не вірними, оскільки гроші, які стягуються з нього бухгалтерією Закарпатського територіального центру екстреної медичної допомоги у розмірі 50 відсотків повинні йти на утримання усіх його дітей, у тому числі доньки ОСОБА_6 .
14.07.2020 року від представника позивача адвоката Сотник В.М. до суду подані заперечення та відповідь на відзив, у яких зазначає, що твердження відповідача є необґрунтованими та безпідставними, а тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Однак, від позивача та її представника адвоката Сотник В.М. до суду подані заяви відповідно до яких просять суд розглянути справу за їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Голуб В.К. у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Водночас, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У відповідності зі ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків.
Судом встановлено, що 26.02.2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Великолазівської сільської ради Ужгородського району у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 1. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2020 року даний шлюб розірвано.
Від даного шлюбу у сторін народилися троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Великолазівської сільської ради Ужгородського району.
З довідки № 111 від 25.02.2020 року виданої Баранинською сільською радою гр. ОСОБА_1 жительці АДРЕСА_1 , встановлено, що її сім`я складається з наступних осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З довідки № 138 від 25.02.2020 року, виданої Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет» вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою 3 курсу, денної форми, біологічного факультету. Передбачений строк закінчення навчання 30.06.2021 року.
Навчаючись на денній формі навчання, ОСОБА_3 не в змозі влаштуватися на роботу, матеріально себе забезпечувати, а тому, за твердженням позивача, перебуває на її утриманні.
СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Пред`являючи позов, позивач зазначала, що вона потребує матеріальної допомоги батька дитини, посилаючись, зокрема, на витрати у зв`язку із навчанням.
Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.
Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.
У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має постійний дохід та має змогу сплачувати аліменти на повнолітню доньку, в зв`язку з її навчанням, оскільки, є працездатною особою, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідачем ОСОБА_2 до суду 06.07.2020р. подано відгук на позов про стягнення аліментів та не надано доказів незадовільного стану здоров`я та матеріального становища.
На підставі оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до обґрунтованого висновку про те, що повнолітня донька відповідача, яка навчається у вищому навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги, а тому, стягнення аліментів з батька на її утримання є необхідним, оскільки, обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.
Відповідно доч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Судом встановлено, що 07.07.2016 року Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.
Відповідно , судом також встановлено, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є повнолітнім та сплату аліментів на утримання повнолітнього сина відповідаче ОСОБА_2 на даний час припинено.
При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, те що з ОСОБА_3 стягуються аліменти за виконавчим листом № 308/2693/16-ц виданим Ужгородським міськрайонним судом від 07.07.2016 року на двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.
Під час судового засідання не знайшли підтвердження доводи щодо наявності у відповідача додаткового підробітку. Також позивачем жодним чином не обґрунтована та не доведена необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 2500 гривень.
При визначенні розміру аліментів, суд виходить із прожиткового мінімуму на працездатну особу, фізичну можливість дитини, як працездатної особи, яка навчається на денній формі навчання та у зв`язку з цим не в змозі працювати та отримувати доходи, доходи позивача та відповідача, можливості надання утримання позивачем, яка є працездатною особою, що останньою у встановленому порядку не спростовано, можливості надання утримання відповідачем, і вважає за необхідне стягнути аліменти із врахуванням вказаних обставин в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень щомісячно, з врахуванням індексації, починаючи з 26.03.2020 року до закінчення дитиною навчання в ДВНЗ «Ужгородський національний університет», але не більше ніж до досягнення нею 23 - річного віку, у зв"язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню частково.
Суд вважає твердження відповідача викладені у відзиві такими, що не є підставою для звільнення його від обов`язку, встановленому ст.ст.199, 200 СК України, і визначення аліментів у розмірі 1250 гривень.
На підставі вищенаведеного, враховуючи, що повнолітня донька продовжує навчання, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень щомісячно, з врахуванням індексації.
При цьому, оскільки, позивач пред`явила позов 26.03.2020 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,89,200,206,263265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.180184,199 Сімейного кодексу України
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання - задовольнити частково.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатись в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень щомісячно, з врахуванням індексації, починаючи з 26.03.2020 року до закінчення дитиною навчання в ДВНЗ «Ужгородський національний університет», але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
В решті позовних вимог залишити без задоволення.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 848,80 грн.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 03.09.2020 року о 08 год. 15 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул