Справа №173/2693/19
Провадження №2/173/169/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

Представника позивача - адвоката Єрохіна О.О.

Відповідача - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в спрощеному провадженні, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв`язку з навчанням,-

ВСТАНОВИВ:

01.11.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням до відповідача ОСОБА_2

28.11.2019 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 23.01.2020 року.

09.01.2020 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в твердій грошовій сумі 2000.00 грн., до закінчення сином навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20.12.1997.

18.06.2015 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними був розірваний.

В період шлюбу них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2015 року з відповідача стягувалися аліменти на її користь на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З 15.11.2018 року з відповідача на її користь стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, оскільки старший син досягнув повноліття.

Їх син на даний час є повнолітнім. Син є студентом 3 курсу денної форми навчання ЗУМЛ групи спеціалізації 014 середня освіта (українська мова і література) факультету філології та соціальних комунікацій Бердянського державного університету ІV рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року.

В зв`язку з навчанням сина вона потребує матеріальної допомоги на його утримання, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, за підставами, викладеними в позовній заяві. Позивач пояснила, що її витрати в зв`язку з навчанням сина полягають в оплаті за навчання та за проживання в гуртожитку, на придбання канцелярських товарів. А також з витрат на харчування, купівлю одягу, взуття, проїзд тощо. Також позивач пояснила, що вона настоює на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням але не в сумі 2000.00 грн., оскільки він хворіє, потребує лікування та придання ліків щомісячно. Він працює, але отримувана ним заробітна плата не є значною, тому він не завжди в змозі буде щомісячно перераховувати аліменти на утримання сина в сумі 2000 грн. крім того він сплачує аліменти і на утримання неповнолітньої доньки. Тому просив стягнути з нього аліменти в частці від отримуваного ним заробітку.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. .

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.12.1997 року.

18.06.2015 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними був розірваний, що підтверджується копією рішення суду.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно до яких батьком дітей записаний відповідач.

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2015 року з відповідача стягувалися аліменти на користь позивача на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З 15.11.2018 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, оскільки старший син досягнув повноліття.

Син сторін на даний час є повнолітнім та є студентом 3 курсу денної форми навчання ЗУМЛ групи спеціалізації 014 середня освіта (українська мова і література) факультету філології та соціальних комунікацій Бердянського державного університету ІV рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою навчального закладу.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері і будь-яких заперечень проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері не надав.

В зв`язку навчанням сина позивачка несе витрати пов`язані з витрат на оплату за навчання, на проживання в гуртожитку, що підтверджується копіями чеків про оплату. А також на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, витрат на проїзд в транспорті. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням сина.

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв`язку з навчанням.

Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: Доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надали. Позивач перебуває на обліку в центрі зайнятості, я к така. Що шукає роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що аліменти повинні бути стягненні в твердій грошовій сумі, оскільки позивач настоює на стягненні аліментів саме в такий спосіб. І спосіб стягнення аліментів визначається позивачем згідно норм Сімейного кодексу України.

Вирішуючи питання в якій сумі підлягають стягненню аліменти, суд враховує, що з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки сторін, а також, що в відповідач хворіє, проходить періодично лікування та систематично потребує купівлі медичних засобів, що підтверджується наданими суду доказами. Тому вважає за можливе стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 1500.00 грн., якої з урахуванням обов`язку матері утримувати сина буде достатньо для задоволення потреб сина в зв`язку з навчанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 01.11.2019 року, проте суд вважає за можливе стягувати аліменти з відповідача на утримання сина в зв`язку з навчанням з 15.11.2019 року, з наступного дня після досягнення сином повноліття і до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до закінчення навчання.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840.80 грн.

На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв`язку з навчанням - задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , аліменти на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в зв`язку з навчанням в твердій грошовій сумі 1500.00 (одна тисяча п`ятсот) грн.. щомісячно, починаючи стягнення з 15.11.2019 року і до 30.06.2021 року включно, тобто до закінчення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в сумі 840.80 грн.

Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений: 28.01.2020 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 28.01.2020 року

Оприлюднене 28.01.2020 року

Рішення набрало законної сили: 28.02.2020 року.