Справа № 752/7895/19
Провадження №2-з/752/272/20
У Х В А Л А

іменем України

27.07.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпеченя позову, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до державного реєстратора Київської філії Комунального підприємств "Благоустрій Крюківщини" Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Клименко Ю.С., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову. (а.с. 66 т.1) Постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року змінена ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. (а.с. 78 контр. пр-ня)

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 88 т.1)

14 липня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся у суд з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , заборони ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, під найм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування вказану квартиру; заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вселятися у вказану квартиру; заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання у цій квартирі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про зняття зареєстрованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що йому, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка була передана в іпотеку в якості забезпечення виконання ОСОБА_5 зобов`язань за договором позики, укладеним між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . У лютому 2019 року йому стало відомо про те, що 15.09.2017 року ОСОБА_9 набув у власність вказану квартиру та після здійснення державної реєстрації права власності відчужив квартиру на користь ОСОБА_10 . Зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у вказаній справі, оскільки квартира може бути відчужена на користь третіх осіб до ухвалення рішення у справі.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу вимог своєї заяви, вважає необхідним задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, відповідно до якогопозов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення, у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд звертає увагу, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як убачається із матеріалів справи, предметом розгляду вказаної справи на момент вирішення питання забезпечення позову є визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , витребування вказаного нерухомого майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на вказану квартиру.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 лютого 2019 року, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 95,5 кв.м., належала на праві власності ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев"янко В.В.

07 серпня 2019 року ОСОБА_10 здійснила продаж вищевказаної квартири ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Докійчук Н.В. (а.с. 142 т.1)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залучено до участі у даній справі в якості співвідповідачів. (а.с. 116 т.2)

Ураховуючи, що для вжиття заходів забезпечення позову досить обґрунтованого припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, суд вважає, що заявлений позивачем вид заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру є обґрунтованим, доцільним в рамках даної справи та відповідає вимогам, які він заявив.

В іншій частині вимог заяви про забезпечення позову суд вважає необхідним відмовити.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Київської філії Комунального підприємств "Благоустрій Крюківщини" Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Клименко Юлії Сергіївни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Докійчук Н.В.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Строк пред`явлення до виконання - три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженець с. Валки Києво-Святошинського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржники:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . уродженець м. Бахчисарай, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Богородицьк Тульської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Ялта АР Крим, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживає за адресою: проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя