Справа № 136/1275/20
провадження № 2-о/136/38/20
РІШЕННЯ

іменем України

"07" вересня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Липовецька міська рада Липовецького району Вінницької області, Липовецький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із вказаною вище заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України - м. Севастополь, Україна, обґрунтовуючи підставність заяви тим, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , було видано на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим не визнається на території України, а органи ДРАЦС відмовляються на його підставі реєструвати факт смерті особи, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою, оскільки іншого порядку встановлення даного факту чинним законодавством не передбачено, а від цього залежать майнові права заявника.

В судове засідання заявник не з`явилась, однак надала заяву, в якій зазначила про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без їх участі.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані докази в їх сукупності, суд встановив, що 15.02.2016 відділом запису актів громадського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів громадського стану міста Севастополя було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , відповідно до якого встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь, Україна, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Корсаків, Южно-Сахалінської області, Росія.

ОСОБА_2 являлась матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.01.1969 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 02.10.1992 року.

15.02.2016 відділом запису актів громадського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів громадського стану міста Севастополя було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , відповідно до якого засвідчено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було зроблено актовий запис № 271.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 10б/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Заявник, будучи донькою померлої, в підтвердження чому є свідоцтва про народження позбавлена можливості здійснити реєстрацію факту смерті матері на території України, а наявне свідоцтво, видане окупаційною владою не визнається. Відповідно до статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, згідно практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, зокрема у справах проти Туреччини (а саме, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх зібраних у справі доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про встановлення факту смерті її матері на тимчасово окупованій території підлягають до задоволення, оскільки іншого порядку встановлення даного факту чинним законодавством не передбачено, а від цього залежать майнові права заявника, в даному випадку спір про право відсутній.

Відповідно до приписів ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.263-265, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Липовецька міська рада Липовецького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Василя Липківського, 30, м. Липовець, Вінницької області, 22500), Липовецький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький, місцезнаходження: вул. Василя Липківського, 30, м. Липовець, Вінницька обл., 22500) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити юридичний факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Севастополь, Україна.

Дане рішення є підставою для одержання свідоцтва про смерть в органах ДРАЦС.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення направити учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення та невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко