ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 638/5887/14-ц

провадження № 22-ц/818/2955/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) за апеляційною скаргою Приватної фірми «Інверком» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2020 року, постановлену під головуванням судді Цвірюка Д.В., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 зверпнулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (боржника).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2020 року заяву задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження боржника у виконавчому листі по справі № 638/5887/14-ц, а саме: зазначено замість Товариства з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна» Приватну фірму «Інверком».

В апеляційній скарзі Приватна фірма «Інверком» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; апелянт зазначає, що між Приватною фірмою «Інверком», Товариством з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна» та ОСОБА_1 немає договірних правовідносин. Приватна фірма «Інверком» не є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна». Тому відсутні підстави для заміни сторони у вказаних правовідносинах.

Представник ОСОБА_1 адвокат Котляр Андрій Олексійович надав відзив на апеляційну скаргу, просив ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження (боржника), суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» (далі ТОВ «МКДУ») у період з 13.10.2004 року по 13.07.2017 року був засновником Приватної фірми Інверком, яка від початку, разом з первісним забудовником, а в подальшому з наступним забудовником - ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», приймала участь у спільній діяльності з будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою по АДРЕСА_1 , в якому заявниці (стягувачу) належать майнові права на житлову квартиру з двох кімнат (тип 2А) загальною площею 76,85 кв.м., що розташована у 21-ти поверховій секції на 15-тому поверсі в осях А-Б; 2-4 цього житлового будинку, що підтверджується рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2014 року по справі № 638/5887/14-ц, яке набрало законної сили. Первісного забудовника ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» та наступного забудовника - ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» визнано банкрутом. Наразі Приватна фірма «Інверком» є власником цього об`єкту незавершеного будівництва та зобов`язана завершити це будівництво та ввести об`єкт в експлуатацію. Тому наявні підстави для заміни сторони виконавчого провадження боржника у виконавчому листі по справі № 638/5887/14-ц, зазначити замість Товариства з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна» Приватну фірму «Інверком».

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2014 року у справі № 638/5887/14-ц позов ОСОБА_1 до ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» - задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на майнові права на житлову квартиру з двох кімнат (тип 2А) загальною площею 76,85 кв.м., що розташована у 21-ти поверховій секції на 15 поверсі в осях А-Б; 2-4, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ). Заборонено ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» здійснювати дії щодо переоформлення на користь третіх осіб (у тому числі відчуження, передачі у найм, передачі у заставу, обтяження іншим чином) майнових прав на вищевказану житлову квартиру (а.с.29-33 т.1).

10 жовтня 2014 року між ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна», ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» та ОСОБА_1 укладено угоду про заміну сторони у зобов`язанні, відповідно до умов якої первісного забудовника було замінено на нового ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», за наслідками чого, всі зобов`язання та права забудовника перейшли до нового забудовника (а.с.9 т.2).

Первісного забудовника - ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» постановою господарського суду Харківської області від 21.01.2016 року визнано банкрутом (справа №922/3903/14) (а.с.144-146 т.1).

04 вересня 2017 року право власності на об`єкт незавершеного будівництва, в якому ОСОБА_1 належать майнові права на житлову квартиру з двох кімнат (тип 2А) загальною площею 76,85 кв.м., що розташована у 21-ти поверховій секції на 15-тому поверсі в осях А - Б; 2-4, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ), зареєстровано за Приватною фірмою «Інверком». Зазначене право власності було зареєстровано на підставі технічного паспорту 15.08.2017 року та посвідчено приватним нотаріусом Малаховою Г.І. ХМНО.

Рішенням 16 сесії 7 скликання Харківської міської ради Харківської області від 08.11.2017 року № 802/17 «Про надання земельних ділянок для будівництва об`єктів та припинення права користування земельними ділянками» було затверджено документацію із землеустрою для будівництва об`єктів та у відповідності з п.п. 9, 9.1 додатка 1 до вищевказаного рішення Харківської міської ради Харківської області, Приватній фірмі «Інверком» надано в оренду до 31.12.2019 року земельну ділянку із земель територіальної громади м. Харкова, площею 0,4168 га ( кадастровий номер :07:006:0016) за рахунок земель житлової та громадської забудови для завершення будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою по АДРЕСА_2 .

Наразі будівництво зазначеного багатоквартирного житлового будинку не завершено.

Наступного забудовника - ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» на підставі постанови господарського суду Харківської області від 14 травня 2019 року по справі № 922/1158/19 також визнано банкрутом (а.с.139-143 т.1).

Як на підставу вимог заяви про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) у справі № 638/5887/14-ц, ОСОБА_1 посилалася на те, що Приватна фірма «Інверком», як новий власник об`єкту нерухомості по АДРЕСА_2 , є правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна». Тому наявні підстави для заміни сторони у вказаних правовідносинах.

Згідно частини 1 статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з системного аналізу статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, а також у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19), від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц (провадження № 61-29966св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Матеріали справи свідчать про те, що 17 травня 2007 року між ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» та ОСОБА_2 був укладений договір № 105 про участь у будівництві багатоквартирного жилого будинку на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_2 . По закінченню будівництва відповідач зобов`язався передати ОСОБА_2 у власність одну з двокімнатних квартир (тип 2А), загальною площею 77,1 кв.м., розташовану на 15-му поверсі, 21 - поверхової секції. Строк завершення будівництва 2 квартал 2009 року (а.с.6-8 т.1).

11 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була укладена угода про відступлення права вимоги за договором про участь у будівництві, відповідно до якого ОСОБА_2 передає та ОСОБА_1 приймає на себе право вимоги, що виникає з договору, а також всі права та обов`язки учасника за договором про участь у будівництві № 105 від 17.05.2007 року (а.с.9 т.1).

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2014 року у справі № 638/5887/14-ц позов ОСОБА_1 до ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» - задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на майнові права на житлову квартиру з двох кімнат (тип 2А) загальною площею 76,85 кв.м., що розташована у 21-ти поверховій секції на 15 поверсі в осях А-Б; 2-4, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ). Заборонено ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» здійснювати дії щодо переоформлення на користь третіх осіб (у тому числі відчуження, передачі у найм, передачі у заставу, обтяження іншим чином) майнових прав на вищевказану житлову квартиру (а.с.29-33 т.1).

Судове рішення набрало законної сили. Виконавчий лист не видавався.

Сторони не заперечують, що первісний забудовник - ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» був засновником ПФ «Інверком» з 13.10.2004 року до 13.07.2017 року (а.с.212,234 т.1).

Згідно відомостей державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, у ПФ «Інверком» на праві оренди перебуває земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :07:006:0016, загальною площею 0,4168 га, на якій розташований багатоквартирний об`єкт незавершеного будівництва.

Сторонами договору про інвестування в житлове будівництво від 31.03.1998 року за № 31/03/01 від початку були ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна», як керуючий спільною діяльністю з одного боку, Компанія Ацтека Девелопмент лтд (м.Розо Домініканська республіка) та інші учасники спільної діяльності, які приймали участь у спільній діяльності на підставі Договорів про участь у будівництві, та договорів про дольову участь у будівництві, з іншого боку (преамбула та п.3.1.Договору про спільну діяльність).

На підставі угоди про передачу функцій керуючого спільною діяльністю від 16.09.2013 року в спільну діяльність було залучено нового учасника-ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», та передано йому функції керуючого спільною діяльністю за Договором про спільну діяльність та функції Забудовника за Договорами про участь у будівництві та Договорами про дольову участь у будівництві.

Договір про спільну діяльність №31/03/01 від 31.03.1998 року, що діє в редакції від 01.10.2013 року, взятий на облік в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як окремий суб`єкт господарювання, що підтверджується копіями зазначеного договору та внесених змін до нього (а.с. 246-251 т.1).

У подальшому, договором про внесення змін від 01 жовтня 2013 року були внесені зміни у Договір про інвестування в житлове будівництво від 31.03.1998 року за № 31/03/01, який було викладено в новій редакції (а.с.1-7 т.2).

Згідно пункту 1.1. нової редакції зазначеного договору про спільну діяльність, ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна», Компанія Ацтека Девелопмент лтд (м.Розо Домініканська республіка) та ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» зобов`язуються об`єднати свої вклади та спільно діяти для досягнення загальної господарської мети, а саме: завершення будівництва житлових та нежитлових об`єктів у місті Харкові, розпочатих у відповідності з договором № 31/03/01 від 31.03.1998 року та будівництва нових об`єктів. У відповідності до пункту 1.2. цього договору, перелік об`єктів, будівництво яких розпочато, міститься в Додатку №1, який є невід`ємною частиною даного договору.

У пункті 3 цього додатку № 1 до договору про спільну діяльність від 01 жовтня 2013 року зазначений об`єкт багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями та надземною автостоянкою на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , наданій рішенням Харківської міської ради № 223/03 від 19.11.2003 року Приватній фірмі «Інверком», з якою укладений договір про дольову участь у будівництві від 01 жовтня 2004 року.

11 листопада 2013 року між замовником - Приватною фірмою «Інверком» та керуючим будівництвом - ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», який діяв на підставі договору про спільну діяльність від 31.03.1998 року № 31/03/01 був укладений договір про дольову участь у будівництві від 01 жовтня 2004 року шляхом викладення цього договору у новій редакції.

У відповідності до пунктів 1.1., 1.2. цього договору предметом і ціллю цього договору є обов`язок учасників об`єднати свої вклади та спільно діяти для досягнення загальної господарської мети, а саме: для проектування та будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та надземною автостоянкою, будівництво якого здійснюється на земельній ділянці площею 0,4168 по АДРЕСА_2 ), наданій Замовнику - ПФ «Інверком» для цієї мети рішенням сесії Харківської міської ради № 222/03 від 19.11.2003 року, № 248/05 від 23.12.05 року, № 284/-7 від 25.12.2007 року.

11 листопада 2013 року Приватна фірма «Інверком» видала довіреність Товариству з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ», якою уповноважила останнього здійснювати діяльність по проектуванню та будівництву багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на земельній ділянці по АДРЕСА_2 ) у відповідності з договором про дольову участь у будівництві в новій редакції від 11 листопада 2013 року. Як зазначено з тексту довіреності, вона є безвідкличною та діє до завершення будівництва об`єкту протягом усього строку договору про дольову участь у будівництві у новій редакції від 11 листопада 2013 року (а.с.8 т.2). .

10 жовтня 2014 року між ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна», ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» та ОСОБА_1 укладено угоду про заміну сторони у зобов`язанні, відповідно до умов якої первісного забудовника було замінено на нового ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», за наслідками чого, всі зобов`язання та права забудовника перейшли до нового забудовника (а.с.9 т.2).

У зв`язку з заміною сторони в зобов`язанні сторони вирішили викласти Договір про участь у будівництві у новій редакції.

Відповідно до пункту 1.1. нової редакції Договору № 105 від 17 травня 2007 року, Забудовник (ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ») здійснює спільну діяльність по будівництву багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою (далі об`єкт) по індивідуальному проекту на підставі договору № 31/03/01 від 31 березня 1998 року (в редакції від 01 жовтня 2013 року), а учасник ( ОСОБА_1 ) приймає участь у спільній діяльності на умовах даного договору та на підставі Договору про спільну діяльність від 31.03.1998 року №31/03/01 (в редакції від 01.10.2013 року). Будівництво здійснюється на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_2 ) (будівельна адреса). Ділянка надана на підставі Рішення Харківської міської ради № 1467/14 від 26.02.2014 року та договору оренди землі з Харківською міською радою від 16.09.2008 року та Договору про спільну діяльність від 31.03.1998 року № 31/03/01 (в редакції від 01.10.2013р.).

Разом з тим відповідно до пунктів 7.1., 7.2. Додатку до вказаного Рішення 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про поновлення договорів оренди землі для продовження будівництва об`єктів» від 26.02.2014 року № 1467/14, Приватній фірмі «Інверком» поновлено договір оренди землі від 16.09.2008 року № 26 (кадастровий номер :07:006:0016) для будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою по АДРЕСА_2 ) до 31.12.2015 року (але не пізніше прийняття об`єкта до експлуатації) та рекомендовано звернутися до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради для оформлення додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2008 року № 26 в частині продовження строку будівництва об`єкта.

04 вересня 2017 року право власності на об`єкт незавершеного будівництва, в якому ОСОБА_1 належать майнові права на житлову квартиру з двох кімнат (тип 2А) загальною площею 76,85 кв.м., що розташована у 21-ти поверховій секції на 15-тому поверсі в осях А - Б; 2-4, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ), було зареєстровано за Приватною фірмою «Інверком». Зазначене право власності було зареєстровано на підставі технічного паспорту 15.08.2017 року та посвідчено приватним нотаріусом Малаховою Г.І. ХМНО .

Рішенням 16 сесії 7 скликання Харківської міської ради Харківської області від 08.11.2017 № 802/17 «Про надання земельних ділянок для будівництва об`єктів та припинення права користування земельними ділянками» було затверджено документацію із землеустрою для будівництва об`єктів та у відповідності з п.п. 9, 9.1 додатка 1 до вищевказаного рішення Харківської міської ради Харківської області, Приватній фірмі «Інверком» надано в оренду до 31.12.2019 року земельну ділянку із земель територіальної громади м. Харкова, площею 0,4168 га ( кадастровий номер :07:006:0016) за рахунок земель житлової та громадської забудови для завершення будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою по АДРЕСА_2 )

На цей час, будівництво зазначеного багатоквартирного житлового будинку не завершено.

Первісного забудовника - ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» постановою господарського суду Харківської області від 21.01.2016 року визнано банкрутом (справа №922/3903/14) (а.с.144-146 т.1).

Наступного забудовника - ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» на підставі постанови господарського суду Харківської області від 14 травня 2019 року по справі № 922/1158/19 також визнано банкрутом (а.с.139-143 т.1).

Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2020 року за результатами розгляду справи №638/12414/17 в аналогічних правовідносинах, задовольняючи позовні вимоги до Приватної фірми «Інверком» про визнання майнових прав на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 ), зазначив, що Приватна фірма «Інверком» є новим власником спірного об`єкта незавершеного будівництва, в якому розміщено об`єкт інвестування позивача. Приватній фірмі «Інверком» також передано у користування земельну ділянку для завершення будівництва об`єкту. Проте Приватною фірмою «Інверком» не запропоновано інвестору переукласти договір про спільну діяльність щодо зазначеного об`єкта незавершеного будівництва, хоча позивачка повністю виконала свої договірні зобов`язання за договором про участь у будівництві.

Приватна фірма «Інверком» не заперечує, що вона є законним забудовником та власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ) незавершеного будівництва.

Верховний Суд вважав, що у спірних правовідносинах, після визнання банкрутом ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», права та обов`язки на вищевказаний об`єкт нерухомого майна набула Приватна фірма «Інверком».

В розумінні ст. 55 ЦПК України Приватна фірма «Інверком» замінила сторону виконавчого провадження, а саме боржника - ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна», оскільки після набуття права власності на об`єкт незавершеного будівництва, в якому ОСОБА_1 належать майнові права на житлову квартиру з двох кімнат (тип 2А) загальною площею 76,85 кв.м., що розташована у 21-ти поверховій секції на 15-тому поверсі в осях А - Б; 2-4, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ), Приватна фірма «Інверком» замінила забудовника у зобов`язанні та прийняла на себе, в тому числі й обов`язки у правовідносинах з ОСОБА_1 .

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження№ 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі№ 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Задовольняючи заяву про заміну сторони у спірних правовідносинах, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, щонаявні підстави для заміни сторони у вказаній справі, а саме: боржника ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» слід замінити на Приватну фірму «Інверком».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі « Іванов Ю.М. проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (див. рішення у справі Войтенка, п. 53).

Отже, виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Висновок суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватної фірми «Інверком» залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 16.09.2020 року.