Справа № 440/1509/18 Головуючий у 1 інстанції: Шендрікова Г.О.
Провадження № 22-ц/811/2177/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Романової Н.В., представника ВАТ «Буський пивоварний завод» - адвоката Горбань О.В., представника ОСОБА_2 -адвоката Друченка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 440/1509/18 за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - Друченка Артема Юрійовича та Відкритого акціонерного товариства «Буський пивоварний завод» на рішення Буського районного суду Львівської області від 13 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Буський пивоварний завод», третя особа ОСОБА_2 , треті особи, які на заявляють самостійних вимог на предмет спору

Публічне акціонерне товариство «Інтеграл -банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Інтеграл-банк» Андронова О.Б., Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в:

27.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ВАТ «Буський пивоварний завод», третя особа ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Інтеграл-банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Інтеграл-банк» Андронова О.Б., Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ним у розмірі 1 184 068.45 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом 900 000.00 доларів США, 284 068.45 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом згідно Кредитного договору № 334 від 03.09.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком "Інтеграл-банк" та ОСОБА_2 , звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 03.09.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком "Інтеграл-банк" та Відкритим акціонерним товариством "Буський пивоварний завод", як майновим поручителем, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном ІО.В. 03 вересня 2007 року зареєстровим № 8222.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 13 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 у розмірі 1 184 068,45 доларів США, в тому числі заборгованість

за кредитом 900 000,00 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом 284 068,45 доларів США за Кредитним договором № 334 від 03.09.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Інтеграл-банк» та ОСОБА_2 , звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 03.09.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Інтеграл» та Відкритим акціонерним товариством «Буський пивоварний завод», як майновим поручителем, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 03 вересня 2007 року зареєстровим № 8222, а саме:

1) цех пастерсзації, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа становить 193,1 кв.м., який належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 вересня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 30 вересня 2003 року за реєстровим № 2854905;

2) гаражі: гараж літ.Л, площею 102,8 кв.м., гараж літ.М площею 18,1кв.м., гараж літ.Н площею 18,7 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа гаражів становить 139,6 кв.м., яке належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01 жовтня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, які зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 01 жовтня 2003 року за реєстровим № 2859035;

3) склад, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа становить 323,3 кв.м., який належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 вересня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 30 вересня 2003 року за реєстровим № 2851275;

4) складські приміщення: літ.В площею 279,7 кв.м., склад літ.Г площею 49,5 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа становить 329,2 кв.м., які належать відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 вересня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Оласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 30 вересня 2003 року за реєстровим № 2852850;

5) автовага, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа становить 9,6 кв.м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 вересня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 30 вересня 2003 року за реєстровим № 2854362;

6) адміністративний корпус, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа становить 601,5 кв.м., який належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01 жовтня 2003 року Буською міською радою па підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро- технічної інвентаризації та експертної оцінки" 01 жовтня 2003 року за реєстровим № 2858327;

7) прохідна, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа становить 22,2 кв.м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01 жовтня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 01 жовтня 2003 року за реєстровим № 2858580;

8) котельна, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа становить 256,5 кв.м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01 жовтня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 01 жовтня 2003 року за реєстровим № 2858190;

9) трансформаторна, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа становить 39,3 кв.м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 вересня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 30 вересня 2003 року за реєстровим № 28552146;10)-- -головний корпус, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа становить 4299,2 кв.м., який належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 вересня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 30 вересня 2003 року за реєстровим № 2854613;

11) побутовий корпус, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа становить 229,5 кв.м., який належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 вересня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 30 вересня 2003 року за реєстровим № 2855117;

12) солодовенний цех, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа становить 3556,6 кв.м., який належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 вересня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 30 вересня 2003 року за реєстровим № 2850200;

13) бондарний цех, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа цеху становить 138,4 кв.м., який належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01 жовтня 2003 року Буською міською радою на підставі рішення виконкому від 27 травня 2003 року за № 81, яке зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 01 жовтня 2003 року за реєстровим № 2859539.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням Закону України "Про іпотеку" за початковою ціною предмета іпотеки, яка встановлюється при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ВАТ «Буський пивоварний завод», що знаходиться за адресою: м.Буськ, вул. Львівська, 8, Львівської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Турківським РВ ГУМВС України у Львівській області 23.12.2011 року), ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 - понесені судові витрати в розмірі 8 810 грн.

Рішення суду оскаржили відповідачі ВАТ «Буський пивоварний завод» та представник ОСОБА_2 адвокат Друченко А.Ю.

ІІреставник ОСОБА_2 - адвокат Друченко А.Ю. в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду , вважає його таким, що підлягає скасуванню. Стверджує, що незважаючи на умови кредитного договору, АКБ «Інтеграл» не виконав зобов`язань щодо надання ОСОБА_2 кредиту в сумі 900 000 доларів США, заяву на видачу готівки №3001 від 03.09.2007 року ОСОБА_2 не підписував і не отримав кошти в банку. Також ним не підписувались зміни та доповнення до кредитного договору , підпис на цих документах значно відрізняється від підпису ОСОБА_2 . Звертає увагу, що позивачем не надано для огляду оригіналів зазначених документів, що не відповідає вимогам ст.95 ЦПК України, а тому, ОСОБА_2 ставить під сумнів зазначені докази, без огляду їх оригіналів такі не повинні братися до уваги судом. Стверджує, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи на предмет підпису заяви на видачу готівки ОСОБА_2 , оскільки її проведення спростує факт отримання ОСОБА_2 кредитних коштів. Таким чином, допущені судом порушення призвели до ухвалення незаконного рішення. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі ВАТ «Буський пивоварний завод» зазначає, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що незважаючи на умови кредитного договору, АКБ «Інтеграл» не виконав зобов`язань щодо надання ОСОБА_2 кредиту в сумі 900 000 доларів США, заяву на видачу готівки №3001 від 03.09.2007 року ОСОБА_2 не підписував і не отримав кошти в банку. Також ним не підписувались зміни та доповнення до кредитного договору, а відтак позовна давність за вимогами, що грунтуються на кредитному договорі спливла 31.08.2013 року. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази передачі оригіналів договорів від ПАТ «Інтеграл-Банк» до ТОВ «ФК Інвент», а в подальшому від ТОВ «ФК «ІНВЕНТ» позивачу. Зокрема, позивачем додано до позовної заяви копії актів приймання-передачі документів, в яких оригінали зазначених документів не значаться, а зазначені їх копії, звірені банком. Також в переліку переданих документів значиться копія постанови Ужгородського міськрайонного суду від 28.02.2012 року та протокол виїмки та огляду від 31.05.2012 року та опис визначених документів. Припускає, що оригінали документів по кредитному договору були вилучені у Банку правоохоронними органами і яким чином вони з`явились у позивача невідомо. Відповідно до ст.95 ЦПК України якщо оригінал письмового доказу не подано, а відповідач ставить під сумнів відповідність поданих позивачем копій доказів, зокрема, заяви про видачу готівки від 03.09.2007 року, змін та доповнень до кредитного договору №1 від 29.08.2008 року та №2 від 27.08.2010 року оригіналам, такі докази не повинні братись до уваги судом. Вважає,що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги ОСОБА_1 , оскільки останній відповідно до правової позиції висловленої в постанові Великої палати Верховного Суду у справі №909/968/16 не може бути стороною договору факторингу. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) на апеляційну скаргу представником позивача - адвокатом Романовою Н.В. надано Відзив на апеляційні скарги (далі Відзив). У Відзиві представник позивача зазначає, що вважає рішення суду законним, обґрунтованим, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду. (а.с.110-115 т2).

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи ОСОБА_2, дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч.1 ст.5 ЦПК).

Матеріалами справи та судом встановлено, що 03.09.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Інтеграл-банк" (далі АКБ «Інтеграл-банк») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 334, згідно п.1.1 якого банк зобов`язався надати позичальнику довгостроковий кредит в сумі 900 000 доларів США строком по 31 серпня 2010 року зі сплатою 14 відсотків річних, а позичальник зобов`язався вчасно повернути отримані кредитні кошти та сплатити відсотки, інші платежі, які передбачені або випливають з умов договору.

Факт видачі та отримання позичальником кредиту в розмірі 900 000 доларів США підтверджується заявою позичальника від 03.09.2007 року про надання кредиту; розпорядженням банку на видачу кредиту від 03.09.2007 року; заявою на видачу готівки від 03.09.2007 року, копії зазначених документів долучено до матеріалів позову, оригінали документів оглянуто судом у підготовчому судовому засіданні, про що зазначено у протоколі судового засідання від 17.12.2018 року (а.с. 235-236). Виконання банком своїх обов`язків за кредитним договором підтверджується випискою обліку кредитної заборгованості позичальника ОСОБА_2 , яка надана в розпорядження суду Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Інтеграл-банк".

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору позичальник зобов`язався забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих процентів відповідно до умов договору у наступному порядку: погашення кредиту здійснити на позичковий рахунок (п.3.1. договору) не пізніше 31 серпня 2010 року; проценти за кредит нараховані згідно з п.3.2. договору сплачувати щомісячно з 26 по 30 (31) число поточного місяця на рахунок доходів банку № НОМЕР_3 , код банку 320735. Сплата процентів починається з вересня місяця 2007 року. Останній платіж в погашення процентів здійснюється одночасно з погашенням кредиту.

Згідно п. 8.2. договору, сторони обумовили, що строк дії цього договору встановлюється: початок дії договору - з дня отримання позичальником грошових коштів або їх частини, кінець дії - момент зарахування всієї суми заборгованості, з врахуванням процентів, пені і збитків, на рахунок банку.

Договором від 29.08.2008 року про зміни та доповнення № 1 та договором від 27.08.2010 року про зміни та доповнення № 2 до кредитного договору № 334 від 03.09.2007 року, сторони вносили зміни щодо порядку, сплати процентів за користування кредитними коштами, а також сплати неустойки за порушення строків повернення кредиту та процентів.

Для забезпечення виконання зобов`язань по вищенаведеному кредитному договору, 03.09.2007 року між Банком та Відкритим акціонерним товариством "Буський пивоварний завод" було укладено Договір іпотеки, згідно якого товариство передало в іпотеку Банку нерухоме майно, що перебуває на балансі заводу в кількості 13 об`єктів та перелік якого визначений судом першої інстанції в описовій частині рішення.

Договір іпотеки нотаріально посвідчено 03.09.2007 року Каплуном Ю.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 8222.

На момент укладення іпотечного договору предмет іпотеки не був обтяжений правами третіх осіб, що стверджується Витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 14216449, № 14216525, №14216486 від 03.09.2007 року.

07.06.2013 року між АКБ"Інтеграл-банк" та позичальником ОСОБА_2 було укладено Договір про збільшення позовної давності, згідно якого сторони збільшити строк позовної давності за всіма вимогами кредитора, що випливають з умов Кредитного договору № 334 від 03.09.2007 року до десяти років.

03.04.2018 року між АКБ"Інтеграл-банк" та ТзОВ "ФК "ІНВЕНТ" укладено договір № 10 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно умов якого Банк відступив шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників та їхніх майнових поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього Договору. (а.с.26-31 т.1).

Згідно додатку №1 до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10 від 03.04.2018 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № 334 від 03.09.2007 року укладеним з ОСОБА_2 становить 1 184 068,45 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 03.04.2018 року становить 30 976 367, 36 грн. На виконання положень п. 4.1 цього договору ТзОВ "ФК "ІНВЕНТ" 19.04.2018 року перерахувало банку 3 466 300,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 03.04.2018 року № 28. (а.с.31 т.1).

В той же день 03.04.2018 року між АКБ «Інтеграл-банк» та ТзОВ "ФК "ІНВЕНТ" укладено Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 03.09.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222.

Відповідно до умов договору первісний Іпотекодержатель відступив Новому Іпотекодержателю своє право вимоги за іпотечним договором, укладеним між Первісним Іпотекодержателем та ВАТ "Буський пивоварний завод", код ЄДРПОУ-00382616, місцезнаходження: Львівська область, місто Буськ, вул.Львівська, б.8, надалі іменується як "Іпотекодавець", посвідчений 03 вересня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222, який забезпечує виконання умов за кредитним договором № 334 від 03 вересня 2007 року, що укладений між Первісним Іпотекодержателем та ОСОБА_2 , НОМЕР_4 .

03.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. проведено державну реєстрацію відомостей про відступлення прав за договором іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

19.04.2018 року між ТзОВ «ФК «ІНВЕНТ» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 002/18-0 згідно умов якого Первісний кредитор відступив шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до позичальників та їхніх майнових поручителів, зазначених у реєстрі, який є додатком №1 до цього договору. Згідно додатку №1 від 19.04.2018 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № 334 від 03.09.2007 року укладеним з ОСОБА_2 становить 1 184 068,45 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 03.04.2018 року становить 30 976 367, 36 грн. (а.с.87-91 т.1).

На виконання положень п. 4.1 цього договору позивач 19.04.2018 року перерахував ТзОВ "Ф К"ІНВЕНТ" 3 525 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.04.2018 року № TR 3052686.3021.8623. (а.с.91 т.1).

Цього ж дня, між сторонами складено Акт приймання передачі документів. (а.с.90 т.1).

20.04.2018 року між ТзОВ "ФК "ІНВЕНТ" та позивачем укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 03.09.2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222. (а.с.92-93).

Права вимоги за іпотечним договором переходять до позивача у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. За цим договором позивач набув право замість Первісного Іпотекодержателя одержати, переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця, у порядку, визначеному Іпотечним Договором та Законом України "Про іпотеку", задоволення всіх своїх вимог, які випливають з умов іпотечного договору, за рахунок майна, вказаного в п. 3 цього договору.

Предметом іпотеки, визначеним іпотечним договором, є майно, що перераховане у Додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору. (а.с.93 т.1).

20.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. проведено державну реєстрацію відомостей про відступлення прав за договором іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині зміни іпотекодержателя з ТзОВ "ФК "ІНВЕНТ" на позивача ОСОБА_1 , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №121390818,№121394747, №121398034, №121401158, №121404638, №121407873,№121411786,№121409843, №121413948, №121415541, №121417221, №121420282, №121418672.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (стаття 513 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Висновок суду узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 у справах №6-459цс-17 та №752/8842/14-ц ; та Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №756/9788/15-ц.

Відповідно до ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (ч. 1 статті 638 ЦК України).

Приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом першої інстанції належно встановлено, що відповідно до додатку №1 до договору № 10 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.04.2018 року та додатку №1 від 19.04.2018 року до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 002/18-0 від 19.04.2018 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 334 від 03.09.2007 року, укладеним АКБ "Інтегралбанк" з ОСОБА_2 становить 1 184 068,45 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 03.04.2018 року становить 30 976 367, 36 грн.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачем ОСОБА_1 24.04.2018 року було повідомлено позичальника (третю особу) ОСОБА_2 та ВАТ «Буський пивоварний завод» про зміну кредитора у зобов`язанні. Зазначене підтверджується повідомленням про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 24.04.2018 року, опис цінного листа від 24.04.2018 року, фіскальний чек від 24.04.2018 року. Факт одержання повідомлення уповноваженою особою відповідача підтверджується відповіддю Укрпошти від 19.07.2018 року. (а.с.109, 111 т.1).

Отже, позивачем виконано умови договорів, а також положення ст. 516 ЦК України, ст. 24 Закону України "Про іпотеку" щодо повідомлення позичальника та іпотекодавця про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України).

Згідно зі ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Позивач вказує на те, що позичальником та відповідачем умови договорів не виконуються.

Судом встановлено, що банк (первісний кредитор) виконав свої зобов`язання за кредитним договором надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 900 000,00 доларів США, а позичальник в строк визначений кредитним договором - 31 серпня 2010 року його не повернув, а також не сплатив відсотків за його користування.

Згідно довідки-розрахунку долученої до позовної заяви заборгованість за кредитним договором № 334 від 03.09.2007 станом на 25.07.2018 року становить 1 184 068,45 доларів США, і складається з: 900 000,00 доларів США-заборгованість за кредитом, 284 068,45 доларів США-заборгованість за відсотками за користування кредитом.

На час розгляду справи заборгованість за кредитним договором не погашена, що дає право позивачу звернути стягнення на предмет іпотеки. Заперечуючи проти позову, відповідач доказів належного виконання умов Кредитного договору не надав.

Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до розділу V Договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі настання одного з таких випадків: якщо на день, визначений кредитним договором або додатковими угодами до нього, позичальник не поверне іпотекодержателеві кредит в повному обсязі; не сплатить проценти за користування кредитом, пеню, штраф, іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання. За вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нище способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

За змістом статті 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання, виключно в межах вартості предмета іпотеки.

У статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством та умовами договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

За змістом частини 1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотедержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі логовору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись в будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 як іпотекодержатель 19.04.2017 року надіслав позичальнику ОСОБА_2 та майновому поручителю (Іпотекодавцю) ВАТ «Буський пивоварний завод» повідомлення про відступлення прав вимоги (а.с.109 т.1); Вимогу про усунення порушення на протязі тридцяти денного строку з дня отримання повідомлення (а.с.110 т.1); та Розрахунок заборгованості (а.с.117 т.1). Зазначені повідомлення та листи відправлені рекомендованими листами 24.04.2017 року, що стверджується долученими до матеріалів справи квитанціями та повідомленням Укрпошти про отримання таких. (а.с.111-116 т.1).

Вимоги позивача про усунення порушень відповідачем та третьою особою не виконані, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 29.07.2018 року звернувся в суд із зазначеним позовом.

Щодо строку позовнї давності, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в частині визначення строку позовної давності та зазначає, що до 07.06.2013 року між АКБ"Інтеграл-банк" та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір про збільшення позовної давності, яким сторони збільшити строк позовної давності по всім вимогам кредитора, що випливають з умов кредитного договору № 334 від 03.09.2007 року до десяти років.

Підписавши даний договір, сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма вимогами до десяти років і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам статті 6 і частини першої статті 259 ЦК України.

Як вбачається з п.3.1 кредитного договору, сторони дійшли згоди, що погашення кредиту повинне бути здійснено не пізніше 31.08.2010 року, а сплата процентів за його користування щомісячно, починаючи з вересня 2007 року до дати повного погашення позичальником всієї заборгованості за кредитом.

Отже, сторони встановили строк повернення тіла кредиту не пізніше 31.08.2010 року, а строк сплати процентів - щомісячними платежами, до дати повного погашення позичальником всієї заборгованості за кредитом.

Враховуючи наведене, строк, у межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, а саме права вимоги за кредитним договором щодо повернення суми боргу по тілу кредиту та відсотків, спливатиме 31.08.2020 року.

Відтак, подана заява відповідача щодо спливу строку позовної давності, не знайшла свого підтвердження у суді, відповідно відсутні підстави для застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг представників Друченко А.Ю. та Горбань О.В. в частині того, що суд першої інстанції не оглядав оригінали банківських документів щодо Кредитного та Іпотечного договору, про що є зазначено у протоколі судового засідання.

Відповідно, відповідач ставить під сумнів відповідність поданих позивачем копій документів їх оригіналам, а саме: заяви про видачу готівки №3001 від 03.09.2007 року, договору про зміни та доповнення до Кредитного договору №1 від 29.08.2008 року та Договору №2 від 27.08.2010 року, Договору про збільшення позовної давності від 07.06.2013 року. Зазначені вище доводи суд вважає необґрунтованими, виходячи із положень ст..ст. 247-249 ЦПК України. Зауважень щодо технічного запису судового засідання чи складеного протоколу судового засідання на його неправдивість, невідповідність представниками відповідача не надавалося.

Щодо доводів апеляційних скарг в частині призначення судово-почеркознавчої експертизи та зупинення провадження по справі, колегія суддів зазначала в ухвалах, що предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки, а не визнання недійсними Договорів.

Помилковими є доводи апеляційної скарги, що договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 002/18-0 є договором факторингу та такими що ґрунтуються на невірному трактуванні правових висновків, висловлених у постанові Великої палати Верховного Суду від 11.09.2018 року ( справа № 909/968/16).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язаннях може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Випадки, коли не допускається заміна кредитора, визначені ст.. 515 ЦК України, за якою заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема, у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом ( ч.1 ст. 514 ЦК України).

Відступлення права вимоги є правочином (договором) на підставі якого старий кредитор передає свої права в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується їх погасити.

З аналізу договорів про відступлення прав вимоги (купівлі-продажу) від 03.04.2018 року та від 19.04.2018 року вбачається, що між сторонами укладено саме договори цесії, зважаючи на їх предмет, мету, ціну, форму та суб`єктивний склад учасників, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 11.09.2018 року ( справа № 909/968/167), а також узгоджується з висновками Верховного Суду прописаними у постанові від 13.02.2019 року по справі № 522/18180/15-ц.

Метою договору факторингу є фінансування (надання коштів) кредитора в зобов`язанні під відступлення права вимоги до боржника і надання такому кредитору супутніх послуг. Саме до такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у справі №909/968/16, виходячи з предмету договору та обставин в даній справі справі, які не є тотожними до предмету договору зазначеної справи.

За приписами ст.204 ЦК України презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним,тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (правова позиція Верховного Суду України у постанові № 6-2858цс/15 від 25.05.2016 року).

Згідно приписів ч.1 п.4 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1,6 ст 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із вище наведеного, суд вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст.375 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383,384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - Друченка Артема Юрійовича та Відкритого акціонерного товариства «Буський пивоварний завод» залишити без задоволення.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 13 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01 вересня 2020 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк