Провадження № 2-з/756/247/20
У Х В А Л А

7 вересня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус КМНО Мамай І.В., ОСОБА_3 , про визнання попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , від 20.10.2017 року недійсним та застосування наслідків недійсного правочину шляхом стягнення з відповідача на її користь 6 098 079 грн. за недійсним правочином, 1 057 750 грн. 22 коп. три проценти річних та 500 000 грн. компенсації моральної шкоди.

03.09.2020 року ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 7 655 829 грн. 22 коп., які обліковуються у банках та інших фінансових установах, що належать ОСОБА_2 ; частку кінцевого бенефіціара ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «Нові Джерела», ТОВ «Нові Напої», ТОВ «Напої Плюс», ТОВ «Догс Компані», ТОВ «Беттер Піт», ТОВ «Трейдмарк Компані», ТОВ «Пітс ЮА», ТОВ «Інтелектуал Компані» із забороною держаним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження таких корпоративних прав.

В обґрунтування заяви зазначає про те, що в разі незабезпечення її позову шляхом накладення арешту на вказані грошові кошти та частки у статутному капіталі товариств, ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення її позову в майбутньому, оскільки дізнавшись про її намір звернутись до суду ОСОБА_2 почав відчужувати належне йому майно, а саме належний йому на праві власності дачний будинок.

Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності проводиться, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову підлягає оцінці обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи обґрунтованість наведених заявницею доводів про необхідність вжиття заходів для забезпечення її позову, наявність реальних ризиків невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі, що підтверджується відчуженням відповідачем нерухомості після пред`явлення позивачкою до нього вимог, суд дійшов висновку про задоволення заяви в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 7 655 829 грн. 22 коп., які обліковуються у банках та інших фінансових установах, що належать ОСОБА_2 .

При цьому суд дійшов висновку про те, що цей вид забезпечення позову на теперішній час є достатнім та співрозмірним із порушеними позовними вимогами, а тому заява ОСОБА_1 в частині накладення арешту на частки господарських товариствах, які належать ОСОБА_2 , як кінцевому бенефіціару задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти у розмірі 7 655 829 грн. 22 коп., які обліковуються у банках та інших фінансових установах, що належать ОСОБА_2 .

Стягуваяч: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Боржник: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

В решті вимог заяви - відмовити.

Учасники справи мають право звернутися до суду із вмотивованим клопотаннями про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання.

Суддя