У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2020 року

м. Київ

справа № 947/21254/19

провадження № 61-10836ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського апеляційного суду на розгляді перебуває апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» адвоката Зауліної Ольги Григорівни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про поділ майна подружжя.

04 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку та житловий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на Ѕ частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0543 га, та яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 та на Ѕ частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 . В іншій частині заяву залишено без задоволення.

24 червня 2020 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Зауліна Ольга Григорівна звернулася до суду апеляційної інстанції з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 липня 2020 рокувідмовлено представнику ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Зауліної Ольги Григорівни у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року.

20 липня 2020 року, засобами поштового зв`язку, до Верховного Суду надійшла касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року не звернув уваги на те, що спільного майна між подружжя вже не існує та позивачка на даний момент не являється його власницею.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між сторонами існує спір з приводу поділу майна, предметом якого є земельна ділянка та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка зазначає, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя та належить кожному з них в рівних частках.

Як встановлено, спірне майно передано відповідачем в іпотеку ПАТ «ОТП Банк», правонаступник якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №МL-500/098/2007 від 13 липня 2007 року.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 25 січня 2018 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, зокрема житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , шляхом продажу цього майна на електронних торгах за початковою ціною 5 877 842 грн. з метою задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в загальній сумі 8069066 грн. за кредитним договором №МL-500/098/2007 від 13 липня 2007 року.

Подальшому, спірне майно на стадії виконання було виставлено на електронні торги та відповідно протоколу № 482503 від 29 травня 2020 року переможцем торгів стало ТОВ «Відродження».

Отже, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки на даний час, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір з-приводу поділу майна (земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ), яке позивач вважає спільною сумісною власністю подружжя та який судом наразі ще не вирішено, скасування заходів забезпечення позову є передчасним.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності.

За правилом статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про поділ майна подружжявідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров