КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року м. Київ

Справа №760/16028/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/8559/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Дроздової Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Рибака М.А. 13 лютого 2020 року в м. Києві, повний текст рішення складений 19 лютого 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» в оcобі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Грошової Світлани Василівни, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

В червні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, в якому просив зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Платинум Банк» Грошову С.В. включити до першої черги його кредиторські вимоги на суму 415401,80 грн, як такі, що виникли внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю, та подати їх для затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк».

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач був споживачем послуг ПАТ «Платинум Банк», мав вклади у зазначеному банку, а саме - за ощадним (депозитним) сертифікатом серії А № 002122 від 15 вересня 2016 року на суму 14400,00 дол. США зі строком повернення вкладу 03 квітня 2017 року та за договором про розміщення вкладу «Строковий» № 00494683 від 30 вересня 2016 року на суму 7178,45 Євро зі строком повернення вкладу 19 вересня 2017 року. Оформлюючи вказані депозитні вклади, позивач мав на меті збереження своїх заощаджень для витрат на оперативне втручання - ендопротезування правого тазостегнового суглоба. Однак, до закінчення строку його вкладів, 24 лютого 2017 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 743 про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду з питань ліквідації банку Ірклієнко Ю.П. У подальшому, кредиторські вимоги позивача були внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк» та включені до четвертої черги задоволення вимог кредиторів. Проте, такі дії відповідача позивач вважає такими, що порушують його права вкладника, оскільки його вимоги мають бути віднесені до першої черги, так як неповернення коштів спричинило шкоду здоров`ю позивача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» в оcобі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Грошової Світлани Василівни, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено факту спричинення йому шкоди здоров`ю саме діями ПАТ «Платинум Банк» під час віднесення банку до категорії неплатоспроможних та введення у банку процедури тимчасової адміністрації (ліквідації). Навпаки, як зазначав сам позивач, наявне у нього захворювання (що потребує оперативного втручання) виникло у ОСОБА_1 до визнання банку неплатоспроможним. В процесі судового розгляду не встановлено обставин заподіяння шкоди життю та здоров`ю позивача з боку ПАТ «Платинум Банк», а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Не погодився із вищезазначеним судовим рішенням позивач, ним подана апеляційну скаргу, в якій він посилається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та за неповного з`ясування обставин справи. Вказує на те, що судом першої інстанції було невірно розцінено ситуацію, яка склалась, оскільки в позові він просив усунути фактор, який спричиняє шкоду його здоров`ю, а саме повернути його особисті кошти для здійснення операції по заміні тазостегнового суглоба, невчасне проведення якої вже погіршило його здоров`я. Після того, як були вичерпані всі розумні строки для проведення операції, зобов`язання Банку перед ним перестало бути звичайною заборгованістю, оскільки воно стало завдавати шкоду здоров`ю клієнта Банку. Вказує, що факт спричинення шкоди його здоров`ю саме діями Банку під час внесення банку до категорії неплатоспроможних, та введення банку в процедуру тимчасової адміністрації та ліквідації підтверджується тим, що доступ до його грошей став відсутнім саме з цього моменту, банк на власний розсуд організовує свою діяльність та зобов`язаний вжити заходи для запобігання неплатоспроможності, тому має цілком за неї відповідати, стан його здоров`я за весь цей час значно погіршився. Також посилається на те, що він не отримав відзив на позов та письмові пояснення від третьої особи, що є порушенням норм процесуального права.

Враховуючи викладене, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення, та зазначає, що вимоги ОСОБА_1 включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк» в сумі 408162, 45 грн, та віднесено їх до 4-ї черги задоволення вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк».

Також відзив подано представником Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» в якому вона вказує на те, що Банком повністю дотримано вимоги, які встановлені до правовідносин між неплатоспроможним банком та вкладником. Так ОСОБА_1 отримав гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а вимоги, що перевищують суму виплачену Фондом включено до відповідної четвертої черги кредиторів. А тому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла його заява від 30 червня 2020 року, в якій він просить про проведення розгляду справи у його відсутність.

Представник відповідача ПАТ «Платинум Банк» адвокат Євдотьєв А.О. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно даних поштових відділень. Тому, згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є держателем іменного ощадного (депозитного) сертифікату № 002122 від 15 вересня 2016 року, який виданий ПАТ «Платинум Банк» на суму 14400,00 доларів США, із процентною ставкою 9,5 % річних та строком обігу сертифіката з 15 вересня 2016 року по 19 березня 2017 року. Відповідно до вказаного сертифікату банк зобов'язується після закінчення встановленого у даному сертифікаті строку обігу повернути держателю суму вкладу у повному обсязі та виплатити проценти у валюті вкладу /а.с.11/.

Також між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» 30 вересня 2016 року було укладено договір про розміщення вкладу «Строковий» № 00494683, відповідно до якого банк приймає від вкладника грошову суму у розмірі 7178,45 Євро на вкладний рахунок № НОМЕР_2 та зобов'язується повернути вклад та сплатити проценти за його користування на умовах та порядку, передбачених цим договором /а.с.12/.

Пунктами 2.2, 2.3 вказаного договору визначено строк зберігання вкладу - з дати його внесення вкладником до дати повернення вкладу - 03 квітня 2017 року та процентна ставка за вкладом у розмірі 9 % річних. При цьому виплата нарахованих процентів здійснюється в кінці строку зберігання вкладу шляхом перерахування на картковий/поточний рахунок вкладника (п. 2.4 договору).

Договір набуває чинності з моменту його укладання, в частині зберігання вкладу - з моменту його внесення вкладником, і діє до моменту повернення вкладнику всієї наявної суми вкладу, а в частині розрахунків - до повного виконання грошових зобов`язань (п. 4.1).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «Платинум Банк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Платинум Банк»/а.с.13-14/. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гагнтування вкладів фізичних осіб від 24 лютого 2017 року № 743 припинено тимчасову адміністрацію, запроваджено процедуру ліквідаціх строком на два роки з 24 лютого 2017 року по 23 лютого 2019 року включно. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04 лютого 2019 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації до 23 лютого 2020 року включно /а.с.66-68/.

Сторонами визнані обставини здійснення позивачу виплати гарантованої суми у розмірі 200000,00 грн. Інша частина вимог ОСОБА_1 на суму 408162,45 грн була включена Уповноваженою особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банку до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк», як сума, що перевищує граничний розмір відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб /а.с.69,70/.

Позивач має вади здоров`я та є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується медичною документацією /а.с.20,22-31/.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі по тексту - Закон) відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону вкладник - це фізична особа, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 ст. 26 Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Частиною 1 ст. 52 Закону передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;

6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано;

7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку;

8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку;

10) вимоги за субординованим боргом.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 26 червня 2019 року у справі №554/4702/18 вказала на те, що спір про включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів і про стягнення за договором банківського вкладу коштів, сума яких перевищує граничну суму гарантованого державою відшкодування, є приватноправовим і залежно від суб'єктного складу має розглядатися за правилами цивільного чи господарського судочинства. Фонд, його уповноважена особа у таких правовідносинах виконують не публічно-владні управлінські функції, а здійснюють представництво інтересів банку-відповідача як сторони відповідного договору (аналогічні висновки викладені, зокрема, у постановах від 18 квітня 2018 року у справі № 826/7532/16, від 23 травня 2018 року у справі № 811/568/16, від 30 травня 2018 року у справі № 826/5668/16).

З наведених обставин справи вбачається, що спір виник між сторонами з приводу включення вимог позивача, які перевищують граничну суму гарантованого державою відшкодування до першої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів. Таким чином, спір є приватноправовим, і має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Судом встановлено, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Платинум Банк» кредиторські вимоги фізичної особи ОСОБА_1 були включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку до четвертої черги, як вимоги вкладника, що перевищують гарантовану суму, виплачену Фондом. При цьому, як вірно вказав суд першої інстанції, вимоги позивача виникли на підставі укладених правочинів, а тому вони є вимогами вкладника банку, і не є вимогами про відшкодування заподіяної позивачу шкоди, як він вважає.

З аналізу норм вказаного Закону вбачається, що для включення позивача до першої черги акцептованих вимог кредиторів, необхідно, щоб шкода здоров`ю позивача була заподіяна діями ПАТ «Платинум Банк». Однак, позивачем не доведено факту спричинення йому шкоди здоров`ю саме діями ПАТ «Платинум Банк» під час віднесення банку до категорії неплатоспроможних та введення у банку процедури тимчасової адміністрації (ліквідації). Навпаки, як зазначав сам позивач, наявне у нього захворювання (що потребує оперативного втручання) виникло у ОСОБА_1 до визнання банку неплатоспроможним.

В процесі судового розгляду не встановлено обставин заподіяння шкоди життю та здоров'ю позивача з боку ПАТ «Платинум Банк», а отже зобов`язання останнього перед позивачем не є таким, що виникло внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю громадянину.

У ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, а саме, відповідно до пункту 4 ч.1 вказаної статті вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, належать до 4 черги задоволення вимог кредиторів. Інші черги, згідно вказаної норми, не передбачають вимоги вкладників фізичних осіб.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо незаконності віднесення його кредиторських грошових вимог, як вкладника, у розмірі 408162,45 грн до 4 (четвертої) черги задоволення вимог кредиторів, не ґрунтуються на вимогах Закону та задоволенню не підлягають

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, щовказані доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, не знайшли свого підтвердження і при апеляційному розгляді справи. Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 29 липня 2020 року.