Справа № 645/333/20
Провадження № 6/645/46/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Синьогуб А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дудки А.А. про примусове проникнення до житла боржника, -

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дудки А.А. про примусове проникнення до житла боржника, в якому він просив надати дозвіл Міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування подання зазначається, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження: ВП № 56375542, відкрите на підставі виконавчого листа № 639/4074/17-ц, виданого 23.04.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі - 1500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 10.07.2017 року. Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує та ухиляється від його виконання в примусовому порядку. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на ім`я боржника зареєстровано право власності на нерухоме майно: однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Державним виконавцем здійснено виїзд за вказаною адресою 11.09.2019 року та 23.10.2019 року, проте двері квартири ніхто не відчинив, у зв`язку з чим державним виконавцем залишено виклики боржнику та складено відповідний акт. У зв`язку з неможливістю перевірити майновий стан боржника, а саме встановити наявність або відсутність рухомого майна, яке підлягає опису, державний виконавець позбавлений можливості передати на реалізацію майно боржника для задоволення вимог стягувача. Вказані обставини становлять перешкоду для примусового виконання виконавчого провадження, тому державний виконавець вважає, що існують обставини, що ускладнюють виконання виконавчих документів або роблять його неможливим. Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів по виконанню рішення за рахунок належного йому майна, державний виконавець просить надати дозвіл для примусового проникнення до житла боржника.

В судове засідання державний виконавець Дудка А.А. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити наступне.

На виконанні у державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - (далі - ВДВС) знаходиться виконавче провадження: ВП № 56375542, відкрите на підставі виконавчого листа № 639/4074/17-ц, виданого 23.04.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі - 1500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 10.07.2017 року.

В обґрунтування подання державний виконавець посилався на те, що ним проведено ряд дій в ході примусового виконання вказаного виконавчого листа, а саме:

- 16.05.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46548522 та направлено її 17.15.2018 року на адресу боржника за номером відправлення 303, яке було вручено 22.06.2018 року;

- 16.05.2018 року до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України направлено запити щодо отримання боржником будь-яких доходів чи наявних рахунків, та отримано відповіді, що стосовно боржника такої інформації не знайдено;

- 17.07.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт все рухоме та нерухоме майно боржника;

- 17.07.2018 року державним виконавцем винесено постанови: про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межа України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- 18.07.2018 року, 17.10.2018 року та 08.05.2019 року направлено повторні запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України щодо отримання боржником будь-яких доходів чи наявних paxyнків, та отримано відповіді, що стосовно боржника такої інформації не знайдено;

- 08.02.2019 року державним виконавцем винесено повторно (з накладенням електронного підпису) постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; та 27.03.2019 року - про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- 11.09.2019 року проведено вихід за місцем проживання боржника: АДРЕСА_1 . Двері ніхто не відчинив, у зв`язку з чим державним виконавцем залишено виклик боржнику та складено відповідний акт, зі слів сусіда боржник зі даною адресою мешкає;

- 18.09.2019 року згідно з відповіддю МВС за боржником не зареєстровано транспортних засобів;

- 23.10.2019 року проведено повторний вихід за місцем проживання боржника: АДРЕСА_1 . Двері ніхто не відчинив, у зв`язку з чим державним виконавцем залишено виклик боржнику та складено відповідний акт;

19.11.2019 року державний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника. Згідно відповіді ПАТ «Приват Банк» від 20.11.2019 року №20.1.0.0.0/7-191119/1599 арешт накладено, але кошти на рахунку не перебувають;

20.11.2019 року отримано інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якої боржнику на праві приватної власності належить однокімнатна квартира АДРЕСА_2 .

Державний виконавець наголосив, що згідно останнього розрахунку заборгованості станом на 01.01.2020 рік за боржником значиться заборгованість в розмірі 43500,00 грн., та вище перелічені заходи не призвели до погашення заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить із наступного.

Частиною першою статті 439 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Суду не надано доказів, підтверджуючих, що боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання виконавчого листа № 639/4074/14-ц та чинить перешкоди при проведенні виконавчих дій. Матеріали подання не містять даних про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій в квартирі АДРЕСА_2 , та повідомлено його про обов`язок допустити виконавця для проведення виконавчих дій.

Крім того, державний виконавець не надав доказів того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій, оскільки до матеріалів подання не надано належних та допустимих доказів того, що боржник отримував виклики державного виконавця.

Крім того, не доведено, що примусове проникнення до житла боржника - квартиру АДРЕСА_2 є тим примусовим заходом вжитим державним виконавцем, який ефективно, своєчасно і в повному обсязі буде сприяти виконанню виконавчого листа № 639/4074/17-ц, враховуючи наступне.

Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Україна є правова держава. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст.9Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага. В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

В матеріалах виконавчого провадження, копії яких надані суду, актуальні дані про факт реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 боржника ОСОБА_1 станом на момент проведення виконавчих дій - останнього виходу державного виконавця за вказаною адресою, відсутні.

Дані про обізнаність боржника про дату проведення виконавчих дій в квартирі АДРЕСА_2 , та повідомлення його про обов`язок допустити виконавця для проведення виконавчих дій 11.09.2019 року та 23.10.2019 року, також відсутні.

Таким чином, в ході розгляду подання не доведено обставин, з якими закон пов`язує можливість надання дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до володіння боржника.

З огляду на викладене суд вважає, що подання про примусове проникнення до житла боржника є необґрунтованим, оскільки примусове проникнення до житла боржника буде порушувати гарантовані Конституцією України права щодо недоторканності житла власників квартири, та оскільки державним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника, а тому подання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дудки А.А. про примусове проникнення до житла боржника - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складений 27 січня 2020 року.

Суддя О.В. Федорова