Справа № 544/806/20
№ пров. 2-з/544/6/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

29 липня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі головуючої судді Ощинської Ю.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду, в якій просить суд заборонити ОСОБА_2 відчужувати будь-яке належне йому рухоме та нерухоме майно.

В обґрунтування заяви вказала, що вона та ОСОБА_2 у період шлюбу за спільно нажиті кошти придбали рухоме майно: автомобіль Hyundai Tucson, універсал В, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 ; автомобіль НОМЕР_2 211040, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_1 ; Камаз ГКБ ДА, 2008 року випуску, власником якого є ОСОБА_2 ; причіп ГКБ ПЕ, 1992 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_2 . Документи, підтверджуючі власність майна, знаходяться у ОСОБА_2 , який не бажає їх віддавати заявнику. У травні 2020 року заявник звернулась до суду із позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, але добровільно останній не бажає розділити між ними спільне майно. Наразі заявник збирає інформацію щодо майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя для подальшого звернення до суду із позовом для визнання майна спільною сумісною власністю та його розподілу. Заявнику стало відомо, що ОСОБА_2 звернувся до сервісного центру з метою переоформлення рухомого майна та його відчуження, не повідомивши про це заявника. На думку заявника, ОСОБА_2 має намір уникнути розподіл майна. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суддя вважає, що є підстави для забезпечення позову до вирішення спору в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, п.п. 1-4 Постанови Пленуму передбачено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

З матеріалів заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявниця має намір звернутись до суду із позовом, предметом якого є поділ майна подружжя, до якого належить транспортні засоби: автомобіль Hyundai Tucson, універсал В, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 ; автомобіль ВАЗ 211040, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_1 ; Камаз ГКБ ДА, 2008 року випуску, власником якого є ОСОБА_2 ; причіп ГКБ ПЕ, 1992 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_2 . Правовстановлюючі документи ОСОБА_2 заявнику не надає.

За інформацією заявниці, ОСОБА_2 вже звертався до сервісного центру з метою переоформлення рухомого майна.

Отже, термінове вжиття заходів забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 викликане тим, що до моменту винесення судом рішення у справі та набрання ним законної сили, існує реальна загроза того, що ОСОБА_2 має можливість знецінити, продати або безоплатно передати належне йому рухоме майно третім особам, і тим самим унеможливити виконання рішення суду і як наслідок це може викликати очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 , для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль і витрат.

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Враховуючи, що в заяві наявні відомості щодо можливого в майбутньому спору та ініціативи заявника звернутись з відповідним позовом до суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного суд вважає за можливе забезпечення позову, заборонивши вчинення будь-яких дій, направлених на відчуження рухомого та нерухомого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 149, 151, 153, 260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , відчужувати все належне йому рухоме та нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити до відділу державної реєстрації Пирятинської міської ради Полтавської області та державному реєстратору сектору з питань державної реєстрації Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області Соловей Людмилі Василівні, Територіального сервісного центру 5343 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області та сторонам по справі, для відома та виконання.

Роз`яснити заявниці, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Пирятинський районний суд Полтавської області в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Суддя Ю.О. Ощинська