Справа № 147/572/20
Провадження № 2/147/281/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 09.11.2010 р. даний шлюб було розірвано. За час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.05.2016 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в твердій грошові сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Позивач зазначила, що на даний час розмір аліментів, який був визначений рішенням суду значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які сплачує відповідач, в умовах збільшення рівня цін, не достатньо для матеріального утримання дитини, що ставить ОСОБА_1 в скрутне матеріальне становище. У даний час позивач не працює, однак знаходиться у пошуках офіційного працевлаштування. Неповнолітня дитини ОСОБА_3 навчається у Барському коледжі транспорту і будівництва, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються потреби в навчанні, розвитку, тощо.

У зв`язку з чим просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 600 грн. щомісячно до 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 13.08.2020 р. дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09.11.2010 р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13.)

За час перебування у шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Летківською сільською радою Тростянецького району Вінницької області (а.с.11).

12.11.2010р. Виконавчим комітетом Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстрів актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.11.2017 р. (а.с. 10).

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.05.2016р. з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно з індексацією відповідно до закону з 04.04.2015 р., та до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист видано 06.06.2016 р. (а.с. 8).

Відповідно до відомостей Форми ОК-5, реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у ОСОБА_1 відсутні доходи за травень-грудень 2019 р. (а.с.4,5).

У відповідності з вимогами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки, суд приймає до уваги, що дитина проживає з позивачем і фактично тягар її утримання лежить на ОСОБА_1 . Також суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 навчається у Барському коледжі транспорту та будівництва та потребує додаткового матеріального забезпечення, і дані докази відповідачем не спростовані та останнім визнані.

Тому, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 і суд вважає за можливе стягнути їх у новому розмірі в твердій грошовій сумі - 2 000 грн., як про те просить позивач, а тому позов підлягає задоволенню.

Так, згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Таким чином, аліменти на утримання дитини у новому розмірі слід стягувати від дня набрання чинності даним рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 76, 81, 133, 141 ,247, 259, 264, 268, 272 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.05.2016 р. у твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) грн., визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.05.2016 р. по справі №147/513/16-ц у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 07.09.2020 р.

Суддя О.А. Натальчук