Справа № 467/849/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.,

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування

Позивач звернулась до суду з позовом, якими висунула вимогу про розірвання шлюбу із ОСОБА_2 .

Зокрема, позов умотивувала тим, що 03 березня 2017 року уклала шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітнього доньку ОСОБА_3 .

Позивач, при цьому, посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства.

Крім того, позивач вказала, що наразі шлюбні відносини фактично припинені, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не піклується про створення у сім`ї доброзичливої сприятливої морально психологічної атмосфери, що спричиняє їй душевні страждання.

Позивач, за таких обставин, не вбачає сенсу у підтриманні сімейних відносин із відповідачем, оскільки між ними розвинулись неприязні відносини, втрачено почуття любові і поваги.

У зв`язку із цим позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 03 березня 2017 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївській області, атів запис № 32.

Процесуальні дії у справі

Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 серпня 2020 року.

Позиція учасників справи

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з підстав, що викладені у позовні заяві, просила позов задовольнити та пояснила суду, що наміру і бажання примиритись із відповідачем не має, оскільки останній має нішу жінку.

Відповідач в судовому засіданні проти позову у цілому не заперечував, однак, пояснив, що причиною його бажання розірвати шлюб із позивачкою є втручання її родичів у їх відносини, у той час, як її твердження про наявність у нього іншої жінки не відповідає дійсності.

Про надання терміну на примирення віз позивачкою відповідач не просив.

Установлені судом фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених сторонами

Тож, суд, перевіривши доводи і обгрунтованість заявлених позивачем вимог, оцінивши надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши з їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходив із такого.

Як вбачається із оригіналу свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане Южноукраїнським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, сторони уклали шлюб 03 березня 2017 року, про що складено відповідний актовий запис №32.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Наразі сторони фактично шлюбні відносини припинили і проживають окремо, що вони й підтвердили в судовому засіданні.

Бажання відновити і продовжувати шлюбі стосунки сторони не висловили, а навпаки заперечили.

Та відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття ж 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Крім того, за ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин.

Але кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин або до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Та як установив суд сторони шлюбні відносини між собою припинили і дій, які б свідчити про бажання примиритись не вчинили, а тому таке дає суду підстави вважати, що вони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер.

Сторони висловили спільне бажання припинити існуючий між ними шлюб.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Тому з урахуванням такого, проаналізувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки такого роду сімейні відносини позбавляють їх можливості вільної реалізації прав, передбачених, зокрема, Сімейним кодексом України, к подружжя.

За таких обставин, враховуючи відносини між сторонами у контексті їх позиції, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін, як подружжя, і збереження їх шлюбу, який за установлених судом обставин носить лише формальний характер, суперечить їх же інтересам, а тому такий шлюб, згідно вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, підлягає розірванню, а позов, відповідно, задоволенню.

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом він припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).

Щодо розподілу судових витрат

Суд, окрім цього, за правилом вимогою ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при зверненні із позовом, підлягає стягненню на її користь із відповідача.

І з цих мотивів, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Южноукраїнськ Миколаївської області, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою смт. Арбузинка Миколаївської області, який був зареєстрований 03 березня 2017 року Южноукраїнським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що 03 березня 2017 року складено відповідний актовий запис №32.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Явіца