Провадження № 22-ц/812/1683/20
Єдиний унікальний номер судової справи № 473/1225/20
У Х В А Л А

21 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Самчишиної Н.В., вивчивши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська протиерозійна станція»на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 серпня 2020 року, постановлену у цивільній справі за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська протиерозійна станція» (далі ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція») на дії (бездіяльність) заступника начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Пухтія Сергія Миколайовича, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 серпня 2020 року у задоволенні заяви ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» про поновлення пропущеного строку на подання скарги відмовлено, а скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, стягувач 09 вересня 2020 року направив поштовим відправленням апеляційну скаргу, в якій виклав клопотання про поновлення строку на її подачу, посилаючись на те, що копію ухвали отримано ним лише 29 серпня 2020 року.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

За правилами ст. 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отримання із запізненням копії ухвали суду позбавляє особу, яка подає апеляційну скаргу, виконати вимоги положень ст. 356 ЦПК України, щодо форми і змісту апеляційної скарги.

Враховуючи, що оскаржувану ухвалу від 20 серпня 2020 року постановлено без участі учасників справи, її копія направлена судом апелянту в той же день (т. 4 а.с. 67), а отримана ним 29 серпня 2020 року (т. 4 а.с.96), а також направлення поштовим відправленням апеляційної скарги ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» 09 вересня 2020 року (т. 4 а.с. 111), тобто в 15-денний строк з дня вручення їй ухвали, вважаю, що причини пропуску апелянтом процесуального строку є поважними, а тому існують підстави для його поновлення.

Одночасно, згідно вимог підпункту 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною особою складає 2102 грн. Проте ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» судовий збір не сплатило.

В апеляційній скарзі стягувач вказав, що звільнений від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду, посилаючись на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року по справі №565/256/15-ц та окремій думці Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі №915/955/15, про те, що сплата судового збору за подання скарги на дії державного виконавця не передбачена Законом України «Про судовий збір», а тому сторони звільнені від сплати судового збору при подачі скарг та заяв в усіх судових інстанціях.

Зазначені доводи щодо сплати судового збору стягувачем у даній справі є такими, що не заслуговують на увагу з огляду на таке.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі №752/7347/16-ц, відступаючи від правової позиції, висловленої у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц, провадження № 61-1504св17; від 30 січня 2018 року у справі № 2-3280/11, провадження № 61-1356св18; від 14 лютого 2018 року у справі № 589/6044/13, провадження № 61-1900св18, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що якщо за подання скарги на дії державного виконавця до суду першої інстанції законом не встановлено для заявника обов`язок сплачувати судовий збір, то в разі оскарження заінтересованою особою постановленого судом першої інстанції судового рішення за результатами розгляду зазначеної скарги судовий збір справляється на загальних підставах, встановлених у підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

За такого, апеляційний суд не може погодитися з посиланнями апелянта на окрему думку, висловлену суддями Верховного Суду Гудими Д.А., Лященко Н.П., Ситнік О.М. у справі №915/955/15 (провадження № 12-66гс18), як підставу для звільнення стягувача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки згідно положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не в окремій думці.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі №915/955/15 та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі №752/7347/16-ц визнано за необхідне відступити від правових висновків щодо сплати стягувачем судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, постановлену за наслідками розгляду скарги на дії та рішення державного виконавця.

На підставі викладеного та відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оплачена судовим збором (п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України), застосовується положення ст. 185 цього Кодексу. Тому апеляційну скаргу ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 серпня 2020 року слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст. 127, 354, 357, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська протиерозійна станція»про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 серпня 2020 року - задовольнити.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Вознесенська протиерозійна станція» строк на апеляційне оскарження ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська протиерозійна станція»на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 серпня 2020 року залишити без руху.

Надати товариству з обмеженою відповідальністю «Вознесенська протиерозійна станція» строк для усунення зазначеного в цій ухвалі недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй цієї ухвали.

У цей строк апелянту необхідно:

- сплатити 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) судового збору;

-оригінал квитанції про сплату вищезазначеної суми надати до Миколаївського апеляційного суду.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Одержувач коштів: УК у м. Миколаїв 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992781

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014002

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: «Судовий збір по справі № 22-ц/812/1683/20 за апеляційною скаргою ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція», Миколаївський апеляційний суд».

У випадку невиконання вказаного недоліку у зазначений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Самчишина