ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/84/14-ц Номер провадження 22-ц/814/1774/20Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21 січня 2020 року, постановлену суддею Нестеренко С.Г., в частині залишення позову без розгляду,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

09.01.2014 ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд із указаним позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 25.12.2007 №720/1-078. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 04.12.2013 становить 610 211,99 грн. та 3 441,00 грн. судового збору.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.03.2014 позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №720/1-078 у розмірі 610 211,99 грн.та 3 441,00 грн. судового збору./а.с.28-29 т.1/

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18.11.2019 задоволено заяву ОСОБА_2 , в інтересах заявника ОСОБА_1 , та скасовано заочне рішення від 11.03.2014. Справу призначено до судового розгляду./а.с.243 т.1/

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.

Позов АТ «Уксоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Ухвала вмотивована тим, що підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі немає, оскільки відсутнє рішення суду загальної юрисдикції, яке набрало законної сили з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Рішення третейського суду, яке було звернуто до виконання, не є рішенням суду загальної юрисдикції.

Залишаючи позовубез розгляду, районний суд виходив з наявності у провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука, крім цієї справи, цивільної справи №524/2396/18 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до цього ж відповідача про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором.

АТ «Альфа-Банк», як правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк», подало апеляційну скаргу на ухвалу районного суду в частині залишення позову АТ «Укрсоцбанк» без розгляду. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а також неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу районного суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає безпідставним застосування районним судом до спірних правовідносин положень п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України та доводить, що підставою позову про стягнення заборгованості за періодичними платежами є не лише обставини виникнення спірних правовідносин (укладення кредитного договору), але й прострочення конкретних періодичних платежів, фактичні обставини їх несплати, що має наслідком необхідність врахування строку нарахування таких платежів.

Доводить, що районний суд, залишаючи позов без розгляду, не перевірив тотожність строків нарахування сум заборгованості заявлених до стягнення у справах №524/84/14 та №524/2396/18. Звертає увагу, що в межах справи №524/84/14 предметом позову є кредитна заборгованість відповідача станом на 04.12.2013 в сумі 610 211,99 грн. Тоді як в межах справи №524/2396/18, банк просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.01.2018 в розмірі 666 877,70 грн., із яких: 307 500,00 грн. заборгованість за кредитом; 276 410,07 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 39 975,00 грн. інфляційні витрати за кредитом; 42 992,63 грн. інфляційні витрати за відсотками.

Наголошує, що у матеріалах справи №524/84/14 відсутні належні, допустимі та достатні докази для встановлення фактичних обставин справи у справі №524/2396/18 та просить врахувати, що, залишаючи без розгляду позов у справі №524/84/14, АТ «Альфа-Банк», як правонаступника кредитора, позбавлено права на справедливий судовий захист шляхом стягнення кредитної заборгованості, через пропуск строку позовної давності.

28.07.2020 представник відповідача адвокат Шипов К.Ю. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а провадження у справі закрити. Вважає, що позовні вимоги у справах №524/84/14-ц, яка є предметом даного спору, повністю поглинаються позовними вимогами у справі №524/2396/18, що вказує на їх тотожність.

В обґрунтування підстав закриття провадження у справі посилається на рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських Банків від 03.10.2008 №2297/08 та від 15.06.2011 №534/11, якими звернуто стягнення на заставне майно ОСОБА_1 в рахунок погашення її заборгованості за кредитним договором від 25.12.2007 №720/1-078 на суми 325 189,28 грн. та 501 018,48 грн. та на підставі яких Дніпровським районним судом м.Києва видано виконавчі листи, що перебувають на виконанні в органах ДВС.

Вказані обставини, на думку представника відповідача, свідчать, що заявлені в межах даного спору суми до стягнення, зокрема тіла кредиту та більшої частини відсотків і пені (окрім їх розгляду у справі №524/2396/18) вже були предметами розглядів третейського суду, рішення якого набули чинності, пред`явлені до виконання, що унеможливлює новий розгляд цих самих вимог.

Звертає увагу на порушення строків звернення позивача до суду із цим позовом і заявлення до стягнення вимог, щодо яких є пряма заборона законом.

У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи.

28.07.2020 представником відповідача адвокатом Шиповим К.Ю. заявлено клопотання про проведення розгляду справи, призначеної до слухання на 29.07.2020, в режимі відеоконференції, а в разі неможливості - відкласти розгляд справи на іншу дату та забезпечити розгляд справи в режимі відеозв`язку. Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що відповідач постійно проживає у м.Кременчуці, не володіє знаннями в галузі права і не має об`єктивної можливості прийняти участь в судовому засіданні. Представник відповідача-адвокат Шипов К.Ю. приймає участь у розгляді іншої справи, але має намір реалізувати право доступу до правосуддя та виступити із промовою.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.07.2020 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Шипова К.Ю. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

Вирішуючи клопотання представника відповідача-адвоката Шипова К.Ю. про відкладення розгляду справи, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення. При цьому колегією суддів враховано обізнаність відповідача та її представника про дату та місце розгляду справи, відсутність доказів, якими зумовлена їх об`єктивна неможливість прибути в судове засідання. Тоді як бажання представника відповідача викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені ним в письмових відзиві та клопотаннях, не зумовлюють необхідності відкладення розгляду справи, строки розгляду якої є стислими, а неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, такою, що не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Із матеріалів справи убачається, що з січня 2014 року в провадження Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває цивільна справа №524/84/14-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.12.2007 №720/1-078./а.с.1-3 т.1/ З розрахунку заборгованості вбачається її загальна вартість станом на 04.12.2013, що складає 610 211,99 грн., та складові заборгованості: 307 500,00 грн. заборгованість за кредитом; 261 291,32 грн. заборгованість за відсотками; 34 258,10 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 3 997,50 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом;3 165,07 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками./а.с.12-13 т.1/

Залишаючи позов без розгляду, районний суд виходив із того, що у провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває цивільна справа №524/2396/18 за позовом цього ж позивача до цього ж відповідача про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором, що з огляду на положення п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України, є підставою для залишення без розгляду позову по справі №524/84/14-ц.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції чітко регламентовані положеннями статті 367 ЦПК України, якою визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно частини другої наведеної норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Предмет апеляційного оскарження в межах заявленого спору становить правомірність ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21 січня 2020 року, в частині залишення позову без розгляду згідно п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України, з підстав наявності в провадженні цього ж суду тотожного спору (цивільна справа №524/2396/18).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщоу провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно наведеної норми, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет позову, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Разом із цим, у матеріалах справи №524/84/14 відсутні належні, допустимі та достатні докази для встановлення фактичних обставин справи у справі №524/2396/18, на підставі яких можливо надати оцінку тотожності суб`єктному складу сторін, матеріально-правовим вимогам позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Фактично, висновки суду першої інстанції про тотожність спорів, що перебувають в провадженні районного суду, ґрунтуються на поверховому аналізі суб`єктного складу сторін, що не є достатнім для застосування положень п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України. А матеріали справи не містять відомостей, що позовна заява, на підставі якої відкрито провадження у цивільній справі №524/2396/18, досліджувалася судом першої інстанції на предмет визначення тотожності підстав та предмету позову.

При цьому колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що підставою позову про стягнення заборгованості за періодичними платежами є не лише обставини виникнення спірних правовідносин (укладення кредитного договору) між одними і тими ж сторонами на підставі одного і того ж кредитного договору, але й прострочення конкретних періодичних платежів, фактичні обставини їх несплати, що має наслідком необхідність врахування строку нарахування таких платежів.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду, чим обмежив правонаступника кредитора у праві на справедливий судовий захист шляхом стягнення кредитної заборгованості з позичальника.

Доводи представника відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, таких висновків не спростовують. Тоді як оцінка обставин, з якими представник відповідача пов`язує підстави закриття провадження у справі, вже надана районним судом при постановленні наведеної ухвали, що не підлягає апеляційному оскарженню.

За таких обставин ухвалу районного суду підлягаю скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21 січня 2020 року скасувати.

Матеріали справи направили до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.07.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська