КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/7925/2020 Головуючий у 1-й інстанції: Батрин О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

за участю секретара - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна , -

у с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив зняти арешт з належного йому нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 12417819), накладеного постановою про арешт майна боржника, б/н, від 20.04.2012, Залізничним ВДВС Сімферопольського МУЮ, АРК, ОСОБА_2 .. При цьому зазначав, що про наявність указаного арешту йому стало відомо 06 березня 2019 року з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Того ж дня ним до начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Херсонської області було направлено заяву про зняття арешту, на яку 18 квітня 2019 рокуотримав відповідь, згідно з якою адресат заперечив своє правонаступництво за органами ДВС АР Крим та м. Севастополя та вказав на неможливість ідентифікації за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, у якому саме виконавчому провадженні було винесено постанову про обтяження належного йомумайна. Згодом вінзвернувся до відповідача із запитом щодо відкритих відносно нього виконавчих проваджень, на що 24 травня 2019 рокуотримав відповідь, що первинні документи виконавчих проваджень органів ДВС АР Крим на паперових носіях перебувають на окупованій території. За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на його ім`я значаться 4 виконавчих провадження -№ 374486640, 37238988, 37239003, 40604989; стан виконавчих проваджень: завершено; дані про проведення виконавчих дій за виконавчими провадженнями в АСВП відсутні.

Указуючи те, що відкриті виконавчі провадження відносно нього відсутні, а встановити підстави та ідентифікувати, у якому саме виконавчому провадженні у 2012 році винесено постанову про арешт його майна неможливо, уважає, що правові підстави для подальшого арешту його майна відсутні, а його наявність порушує його право власності на майно, вільного користування та розпорядження ним.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2019 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове про задоволення його позову, указуючи про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що по виконавчим провадженням №№ 37486640, 40604989 щодо стягнення штрафів за порушення ПДР наявна інформація про їх виконання, при цьому інформація про накладення арешту/зняття арешту або оголошення розшуку майна боржника/ припинення розшуку, державним виконавцем у Реєстр не внесено. По виконавчим провадженням №№37238988, 37239003 наявна інформація про повернення виконавчих документів стягувачу згідно п. 4 ч. І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування затрат на проведення виконавчих дій), при цьому по виконавчому провадженню №37239003 наявна інформація про оголошення майна боржника у розшук. 16.01.2020 року ним отримано довідку про те, що заборгованість по сплаті штрафів за порушення ПДР відсутня, а отже стягнення за виконавчими провадженнями, на які акцентували увагу відповідач та суд не актуальні, так як виконавчі провадження, про які йдеться мова були закінчені ще у 2013 році і станом на сьогоднішній день наново не відкривались. Крім того, позивач зазначає, що між ним та ПАТ «МТБ БАНК», який є правонаступником за всіма правами та обов`язками ПАТ «Марфін Банк», 25.02.2019 року укладено Угоду про розірвання Договору поруки №483rS від 24.04.2008 року, відповідно до якої вони дійшли згоди про розірвання раніше укладеного договору поруки №483rS від 24.04.2008 року та відсутність будь-яких взаємних претензій за ним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а боржником не надано, документів, які б підтверджували на підставі якого виконавчого документу був накладений арешт, відсутні документи, які б свідчили про повне та фактичне виконання вимог виконавчих документів у ВП №№37238988, 37239003.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, що згідно з Інформаційною довідкою № 158677777 від 06 березня 2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 20.04.2012 р. 11:06:41 за № 12417819 реєстратором: Кримська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 95000, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Карла Маркса/ вул. Желябова, 28/10, (0652) 24-89-00, факс (0652) 24-88-66 зареєстровано арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 12417819, Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, б/н, 20.04.2012, Залізничний ВДВС Сімферопольського МУЮ АРК, ОСОБА_3 .Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, Власник: ОСОБА_1 , Обтяжувач: Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції, Код: 35052822, 95000, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 81, тел. (0652) 549-182, 549-179, Заявник: Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції, Код: 35052822, 95000, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 81.

Згідно з базою даних автоматизованої системи виконавчого провадження (ВП - спецрозділ) (убачається з листа Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 24.05.2019 р. № 3040/14354-33-19/20), за параметрами пошуку «ПІБ боржника - ОСОБА_1 » виконавче провадження №37486640 з примусового виконання постанови Головного управління МВС України в АР Крим Управління ДАІ рота ДПС ДАІ при УДАІ ГУМВС України в АР Крим від 21.03.2013 № СВІ 118616 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Головного управління МВС України в АР Крим Управління ДАІ рота ДПС ДАІ при УДАІ ГУМВС України в АР Крим коштів у сумі 510 грн., значиться зареєстрованим у Залізничному відділі державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції. Стан виконавчого провадження: завершено.

Згідно з базою даних автоматизованої системи виконавчого провадження (ВП - спецрозділ), за параметрами пошуку «ПІБ боржника - ОСОБА_1 » виконавче провадження № 37238988 з примусового виконання виконавчого листа Сімферопольського районного суду АР Крим від 13.03.2013 № 2-1733/2011 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «Марфін Банк» коштів у сумі 606,67 грн. значиться зареєстрованим у Залізничному відділі державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції. Стан виконавчого провадження: завершено.

Згідно з базою даних автоматизованої системи виконавчого провадження (ВП - спецрозділ), за параметрами пошуку «ПІБ боржника - ОСОБА_1 » виконавче провадження № 37239003 з примусового виконання виконавчого листа Сімферопольського районного суду АР Крим від 13.03.2013 № 2-1733/2011 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «Марфін Банк» коштів у сумі 268 400,03 грн. значиться зареєстрованим у Залізничному відділі державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції. Стан виконавчого провадження: завершено.

Згідно з базою даних автоматизованої системи виконавчого провадження (ВП - спецрозділ), за параметрами пошуку «ПІБ боржника - ОСОБА_1 » виконавче провадження виконавче провадження № 40604989 з примусового виконання постанови Головного управління МВС України в АР Крим Управління ДАІ рота ДПС ДАІ при УДАІ ГУМВС України в АР Крим від 18.10.2013 № АА2 249079 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Головного управління МВС України в АР Крим Управління ДАІ рота ДПС ДАІ при УДАІ ГУМВС України в АР Крим коштів у сумі 510 грн. значиться зареєстрованим у Залізничному відділі державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції. Стан виконавчого провадження; завершено.

за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, на виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції перебували наступні виконавчі провадження:

- виконавче провадження № 37486640, з примусового виконання виконавчого документа СВ1 118616, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) штрафу у розмірі 510 грн. По даному виконавчому провадженню наявна інформація про фактичне виконання вимог виконавчого документу, однак інформація про накладення арешту/зняття арешту або оголошення розшуку майна боржника/припинення розшуку, державним виконавцем у Реєстр не внесено;

-виконавче провадження № 40604989, з примусового виконання виконавчого документа АА2 249079, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) штрафу у розмірі 510 грн. По даному виконавчому провадженню наявна інформація про фактичне виконання виконавчого документу, однак інформація про накладення арешту/зняття арешту або оголошення розшуку майна боржника/ припинення розшуку, державним виконавцем у Реєстр не внесено;

-виконавче провадження № 37238988, з примусового виконання виконавчого документа 2-1733/2011, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) боргу у розмірі 606,67 грн. По даному виконавчому провадженню наявна інформація про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування затрат на проведення виконавчих дій), однак інформація про накладення арешту/зняття арешту або оголошення розшуку майна боржника/ припинення розшуку, державним виконавцем у Реєстр не внесено;

-виконавче провадження № 37239003, з примусового виконання виконавчого документа 2-1733/2011, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) боргу у розмірі 268400,03 грн. По даному виконавчому провадженню наявна інформація про повернення виконавчого документу стягувану згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування затрат на проведення виконавчих дій), також є інформація про оголошення майна боржника у розшук.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, суд апеляційної інстанції уважає, що оскаржуване рішення суду неможна визнати законним та обґрунтованим, оскільки судом при розгляді даної справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановивши вищевказані обставини виходив з того, що повернення виконавчого документу не є підставою для закінчення виконавчого провадження, а тому арешт, накладений на нерухоме майно боржника з метою належного виконання рішення суду, відповідно до ст. ст. 37, 38, 39 Закону України «Про виконавче провадження» не знімається. Крім того суд зазначив, що виконавчі провадження, в рамках яких можливо було накладено арешт на все майно позивача, як боржника, були відкриті органами ДВС АР Крим (Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції) та їх первинні документи на паперових носіях перебувають на території АР Крим. Питання щодо примусового виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), підвідомчих органам державної виконавчої служби на тимчасового окупованих територіях України регламентовано Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р.за № 489/20802. Пунктом 4 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що виконання рішень щодо боржників, які знаходяться на території, яка відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою територією України, здійснюється відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Розділом XV Інструкції визначено порядок відновлення матеріалів виконавчого провадження, виконання за яким, зокрема, здійснювалось на тимчасово окупованій території. Таким чином діючим законодавством визначено порядок припинення заходів примусового виконання рішень за виконавчими провадженнями, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території, який позивачем не дотриманий.

Проте з таким висновком суду, суд апеляційної інстанції погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Звернувшись з даним позовом, як на підставу до його задоволення, позивач (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованим місцем проживання якого відповідно до паспортних даних з 02.11.1993 року по 09.07.2015 року було: АДРЕСА_1 ) зазначав, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою б/н 20.04.2012 року зареєстровано арешт його нерухомого майна Залізничним ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, ОСОБА_2 .. На його заяву про зняття арешту Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області Міністерства юстиції України 18.03.2019 року листом за №10076 повідомило, що Відділ примусового виконаня рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області не є правонаступником органів ДВС АР Крим та м. Севастополь, фактично виконавчі провадження, які перебували на території АР Крим та м. Севастополь, в тому числі відносно нього ( ОСОБА_1 ), до вказаного відділу не передавались, а також у встановленому законодавством порядку провадження не відновлювалось. Також неможливо ідентифікувати згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, уякому виконавчому провадженн ( при виконанні яких виконавчих документів) винесено постанову про арешт майна боржника, яку зазначено як підставу обтяження №12417819), без надання оригіналу відповідної постанови про арешт майна або її копії. На підтвердження зазначеного позивачем надано відповідні докази ( а.с.4-5, 6-7, 8-9).

Наведене свідчить, що позивачем здійснювались відповідні дії, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, якою врегульовано питання щодо примусового виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), підвідомчих органам державної виконавчої служби на тимчасового окупованих територіях України.

Як убачається із листа Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міністерства юстиції України 18.03.2019 року за № 10076 неможливість ідентифікації за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, у якому саме виконавчому провадженні було винесено постанову про обтяження належного позивачу майна, унеможливлює і відновлення матеріалів виконавчого провадження відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р.за № 489/20802 для розгляду заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна.

Проте, на вказане суд першої інстанції уваги не звернув, унаслідок чого прийшов до безпідставного висновку про те, що ОСОБА_1 не дотримано порядок припинення заходів примусового виконання рішень за виконавчими провадженнями, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.

Крім того, як вже зазначалось вище, то згідно з базою даних автоматизованої системи виконавчого провадження, відносно боржника ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстровано чотири виконавчих провадження №№37486640, 40604989, 37238988, 37239003 у Залізничному відділі державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції.

Виконавчі провадження №№ 37486640, 40604989 щодо примусового виконання постанов Головного управління МВС України в АР Крим Управління ДАІ рота ДПС ДАІ при УДАІ ГУМВС України в АР Крим від 21.03.2013 № СВ1 118616 та від 18.10.2013 №АА2 249079 про стягнення коштів у сумі по 510 грн. Стан виконавчого провадження:завершено.

Виконавчі провадження №№37238988, 37239003 з примусового виконання виконавчих листів Сімферопольського районного суду АР Крим від 13.03.2013 року №2-1733/2011 про стягнення коштів у сумі 606,67 грн. та 268 400,03 грн.. Стан обох виконавчих проваджень: завершено ( а.с.12-15 лист Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 3040/14354-33-19/20.4.2 від 24.05.2019 року).

При цьому у відзиві на позов, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначив, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, по виконавчим провадженням №№ 37486640, 40604989 наявна інформація про фактичне виконання вимог виконавчого документа, однак інформація про накладення арешту/зняття арешту або оголошення розшуку майна боржника/ припинення розшуку, державним виконавцем у Реєстр не внесено. По виконавчим провадженням №№37238988, 37239003 наявна інформація про повернення виконавчих документів стягувачу згідно з п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування затрат на проведення виконавчих дій), по виконавчому провадженню №37239003 наявна інформація про оголошення майна боржника у розшук (а.с.52-54).

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на час відкриття стосовно боржника ОСОБА_1 виконавчих проваджень наведених вище та їх завершення, був Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV, у редакції, що діяла на час відкриття стосовно боржника ОСОБА_1 виконавчих проваджень наведених вище та їх завершення, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ( ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону).

Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа ( п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону).

Статтею 49 указаного Закону визначено підстави закінчення виконавчого провадження.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім

випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до

суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника ( ч.ч. 1,2 ст. 50 Закону).

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - «Інструкція №512/5») у редакції чинній на момент, що діяла на час відкриття стосовно боржника ОСОБА_1 виконавчих проваджень наведених вище та їх завершення, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Аналіз указаних норм законодавства у їх сукупності, свідчить про те, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

При цьому при поверненні виконавчого документа стягувачу, державний виконавець вирішує питання і про зняття арешту.

Указаної правової позиції притримується і Верховний Суд ( провадження №817/928/17 від 27.03.2020 року)

Установлено, що всі відкриті відносно боржника ОСОБА_1 виконавчі провадження Залізничним ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим завершено: два з них у зв`язку з фактичним виконанням, а два на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV.

Отже, у разі накладення арешту при виконанні вказаних виконавчих проваджень, при завершенні виконавчого провадження державний виконавець був зобов`язаний вирішити питання про його зняття.

Незняття Залізничним ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим арешту з майна боржника у виконавчих провадженнях, у разі його накладення, при їх завершеннях ( фактичне виконання у провадженнях №№37486640, 40604989 та повернення виконавчих документів стягувачеві в провадженнях №№37238988, 37239003) є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягало б захисту шляхом зобов`язання вказаного відділу зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 ..

Разом з тим, Автономна Республіка Крим відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою територією України і такий захист порушеного права позивача є неможливим, а за відсутності будь-яких документів з вказаних вище виконавчих проваджень є неможливим і захист порушеного права шляхом зобов`язання вчинити відповідні дії і відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, на який чинним законодавством покладено питання щодо примусового виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), підвідомчих органам державної виконавчої служби на тимчасового окупованих територіях України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Даною нормою Основного Закону України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст. ст. 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а частиною 2 визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, за ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як убачається із матеріалів справи, то по всім чотирьом виконавчим провадженням, відкритим відносно боржника ОСОБА_1 . Залізничним ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, провадження завершено ще в 2012-2013 році, будь-яких інших зареєстрованих у встановленому чинним законодавством порядку виконавчих проваджень (відкритих або закритих) Залізничним ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим та/або будь-яким іншим органом примусового виконання рішень, не встановлено, унаслідок чого є всі правові підстави вважати, що наявність арешту нерухомого майна належного позивачу, накладеного постановою про арешт майна боржника б/н від 20.04.2012 року Залізничного ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, ОСОБА_2 , порушує права останнього, а тому підлягає судового захисту шляхом його зняття.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість рішення ухваленого в даній справі, унаслідок чого воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна належного ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника б/н від 20.04.2012 року Залізничного ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, ОСОБА_2 ..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук