Справа№592/9614/18
Провадження №2/592/42/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суду м. Суми у складі головуючого судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

з участю представника позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 25 390 грн. основного боргу, неустойку у розмірі 3% вартості роботи у розмірі 70 076,40 грн., витрати на надання правової допомоги 5300 грн..

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.02.2018 уклав з ОСОБА_5 договір доручення. За договором останній зобов`язався надати туристичні послуги за, що отримав 25 390 грн. Датою виконання договору було визначено 24.04.2018. Втім ОСОБА_5 своїх обов`язків не виконав. Позивач вважає, що має право на повернення сплаченої суми та на стягнення неустойки(пені) у розмірі 3% за кожен день прострочки за період з 25.04.2018 по 25.07.2018(день подачі позову) у сумі 70 076,40 грн..

Ухвалою суду 31.07.2018 відкрито провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Ухвалою суду від 11.03.2019 ОСОБА_2 залучено відповідачем, як правонаступника після померлого відповідача ОСОБА_5 .

Відповідачка відзиву не подавала.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов.

Представник відповідача позов не визнав.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2018 між позивачем, як туристом, та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 , як турагентом, укладений договір.

Згідно договору ОСОБА_5 , як турагент зобов`язався надати комплекс туристичних послуг загальною вартістю 25 390 грн. (п.1.1, 6.1 Договору).

Позивач оплатив надані послуги повністю, про що є відповідні записи у договорі та додатку до нього.

Згідно додатку до договору сторони договору дійшли згоди про маршрут туру Київ-Шарм-ель-Шейх-Київ з 24.04.2018 по 02.05.2018..

Також встановлено, що згідно п.3.1 у випадку не виконання умов договору з боку турагента, турист має право вимагати повернення коштів.

ОСОБА_5 своїх обов`язків не виконав, у зв`язку з чим позивач звертався до Сумського ВП з заявою про вчинення злочину.

01.05.2018 Сумським ВП складений висновок за матеріалами розгляду повідомлення ЖЄО СВП від 24.04.2018 №26466. З висновку вбачається, що в розмові з поліцейським ОСОБА_5 визнав, що мав обов`язки по наданню послуг за зазначеним договором перед ОСОБА_1 та отримав від останнього 25 390 грн.. Втім свої обов`язки не виконав оскільки кошти по замовленню не перерахував туроператору. Причиною невиконання зобов`язання зазначив, що було заблоковано його банківську карту.

Встановлені обставини визнаються сторонами та підтверджуються зазначеними документами зміст яких наведений вище та копії яких додані до матеріалів справи.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Спадкоємцем за законом після померлого є ОСОБА_2 , якій 11.03.2019 у спадковій справі №36/2018 видане відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Так згідно свідоцтва до ОСОБА_2 перейшла у спадок двокімнатна квартира загальною площею 51,06 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 526, 610, 901, 906, 907, 1218, 1231 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 611, 614, ч. 1 і 2 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Ураховуючи наведені положення закону вбачається, що оскільки ОСОБА_5 не виконав свої зобов`язання, то позивач має право на відшкодування збитків, а саме стягнення коштів сплачених за договором у сумі 25 390 грн..

Також позивач просив, стягнути неустойку (пеню) у сумі 70 076,40 грн.. Втім такі вимоги не ґрунтуються на умовах договору та законі, тобто є необґрунтованими.

Договором не визначалася така відповідальність для турагента.

Окрім того положеннями ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Натомість зазначені положення закону можуть бути застосовані за умови коли між сторонами договору існують договірні відносини та боржник хоча і з про строчкою зобов`язується виконати зобов`язання. Втім з позову вбачається, що позивач відмовився від договору і не наполягав на його виконанні боржником. Більше того він заявив позов про стягнення усієї суми сплаченої за договором.

На підставі зазначеного слід відмовити у задоволенні позову про стягнення неустойки (пені) у розмірі 70 076 грн. 40 коп..

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Ураховуючи наведене слід стягнути з залученого відповідача (спадкоємця) збитки у сумі 25 390 грн., що становить 26,59% від заявленої загальної ціни позову 95 466,40 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути відшкодування витрат пропорційно задоволеному, тобто 1409,27 грн. (26,59% від 5300). Також з відповідачки слід стягнути судовий збір на користь держави за ставкою на час подачі позовної заяви, що становив 704,80 грн..

На підставі викладено і керуючись ст.ст. 5, 12, 42, 77-80, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 (місцезнаходження АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) про стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) 25 390 грн., 1409 грн. 29 коп. відшкодування витрат, а всього 26 799 грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Відмовити у задоволенні подову ОСОБА_1 (місцезнаходження АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_5 ) про стягнення неустойки у розмірі 70 076 грн. 40 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 27.01.2020.

Суддя В.Г. Костенко