Справа № 1329/1867/2012 Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Провадження № 22-ц/811/1092/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Крайник Н.П., Шеремети Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , з участю третьої особи ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

встановила:

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування вимог покликався на те, що 28 квітня 2010 року Яворівським районним судом Львівської області винесено судовий наказ № 2н-337 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору № 11-2/566 07к від 23 серпня 2007 року. Однак, станом на 13 квітня 2012 року судовий наказ є невиконаним, заборгованість перед банком не погашена та становить 40338,87 гривень.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором додатково укладено договір поруки від 23 серпня 2007 року, за умовами якого поручитель ОСОБА_1 зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання позичальником своїх зобов`язань, що виникли з кредитного договору, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. В добровільному порядку позичальник не повертає суми заборгованості за кредитним договором.

На підставі вищевикладеного, ПАТ «Універсал Банк» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 40338,87 гривень та 403,39 гривень судового збору.

Оскаржуваним заочним рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 11-2/566-07к в розмірі 40108 гривень 33 копійки та 401 гривню 09 копійок судового збору, а всього стягнуто 40509 гривень 42 копійки.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 17.10.2019 року відновлено втрачене провадження у цивільній справі № 1329/1867/2012, провадження № 2/1329/875/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором в частині наступних документів: копія кредитного договору № 11-2/566-07к від 23.08.2007 року, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 , копія договору поруки від 23.08.2007 року, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 , копія меморіального ордеру від 23.08.2017 року про видачу кредиту ОСОБА_2 в сумі 14000,00 грн., копія додатку № 1 до кредитного договору № 11-2/566-07К від 23.08.2007 року - графік погашення заборгованості по кредиту ОСОБА_2 , а також відновлено рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25.09.2012 року.

В подальшому, ухвалою Яворівського районного суду від 14 лютого 2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зозулі Андрія Васильовича про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25.09.2012 року у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором залишено без задоволення.

Рішення оскаржила відповідачка ОСОБА_1 , вважає таке рішення незаконним, відтак підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі зазначає, що строк дії кредитного договору № 11-2/566-07К, який був укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 , встановлено до 22 серпня 2010 року, при цьому позов до поручителя подано 13 квітня 2012 року, відтак в силу приписів ст. 559 ЦК України порука припинилася 22 лютого 2011 року, а саме через шість місяців після закінчення дії договору поруки.

Таким чином, позовні вимоги до ОСОБА_1 , як поручителя, не підлягають задоволенню, оскільки договір поруки є припиненим.

Просить скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2012 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

04 череня 2020 року ТзОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» подала відзив на апеляційну скаргу, в якому звертає увагу, що закінчення строку дії кредитного договору, відповідно до п. 1.1. договору, припадало на 22.08.2010 року, позов подано банком 13.04.2012, відтак вимога до поручителя подана в межах трирічного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Крім цього, згідно із п. 12 договору поруки від 23 серпня 2007 року цей договір діє до повного виконання зобов`язань по кредитному договору боржником та поручителем, відтак порука не припинилася, оскільки основне зобов`язання не було виконано.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, сумарний розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог ПАТ Універсал Банк» суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є підставними, а тому стягнув з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору в розмірі 40108 гривень 33 копійки та судові витрати по справі в розмірі 401 грн. 09 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 11-2/566-07К, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 14000,00 гривень із остаточним терміном повернення кредиту не пізніше ніж 22 серпня 2010 року, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі передбачені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит на умовах та в строки визначені договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором, між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_3 укладено договір поруки від 23 серпня 2007 року, за умовами якого остання поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, що випливають із договору кредиту.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ВАТ «Банк Універсальний» свої зобов`язання за кредитним договором № 11-2/566-07К від 23 серпня 2007 року виконав, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі 14000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки від 23 серпня 2007 року, визнається сторонами по справі, відтак не підлягає доказуванню в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Разом з тим, в порушення умов п.п. 3.5, 3.6, 3.7., 3.8. кредитного договору, взяті на себе обов`язки щодо своєчасної сплати суми кредиту та процентів, позичальник ОСОБА_2 не виконала.

Згідно судового наказу № 2н-337 від 28 квітня 2010 року, виданого Яворівським районним судом Львівської області, на користь ПАТ «Універсал Банк» з ОСОБА_2 стягнуто суму заборгованості в розмірі 40108 гривень 33 копійки.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред"явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно із умовами договору поруки від 23 серпня 2007 року, укладеного з поручителем ОСОБА_1 , цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов`язань по кредитному договору боржником чи поручителем.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п. 12) про його дію до повного виконання боржником чи поручителем своїх зобовязань перед банком за кредитним договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі слід застосувати норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

З врахуванням умов кредитного договору № 11-2/566-07К від 23 серпня 2007 року про визначення остаточного терміну повернення кредиту не пізніше ніж 22 серпня 2010 року, перебіг шестимісячного строку для предявлення Банком вимог до поручителя розпочався 23 серпня 2010 року та закінчився 22 лютого 2011 року. У вказаний проміжок часу Банк у будь-якій формі вимог до поручителя не пред`явив, а звернувся з позовом до ОСОБА_1 у квітні 2012 року.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку про пропуск позивачем встановленого шестимісячного строку звернення з позовом до поручителя, відтак порука ОСОБА_1 за невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором № 11-2/566-07К від 23 серпня 2007 року, припинилася.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів знаходить доводи апеляційної скарги такими, що спростовують правильність рішення суду першої інстанції, відтак оскаржуване рішення необхідно скасувати з ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При цьому, положення частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції Закону України 2478-VIII від 03 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом 3 років від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, не можуть бути застосовані до врегулювання спірних правовідносин в частині припинення поруки ОСОБА_1 , зважаючи на те, що на дату набрання ним чинності строк виконання зобов`язань за кредитним договором № 11-2/566-07К від 23 серпня 2007 року вже настав.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимогах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 11-2/566-07К від 23 серпня 2007 року в сумі 40338,87 гривень та 403,39 гривень судового збору відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 ) в користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 603 (шістсот три) грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 28 липня 2020 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Н.П. Крайник

Н.О. Шеремета