Справа № 127/7788/20
Провадження № 2/127/1228/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29.07.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області м. Вінниця

в складі: головуючого судді - Бойко В. М. ,

при секретарі Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане 16.08.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області). Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в кв . АДРЕСА_3 , такою, що позбавлена батьківського піклування. Встановити піклування над неповнолітньою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її піклувальником ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який проживає по АДРЕСА_3 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2020 по даній справі відкрито загальне позовне провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради про встановлення піклування над неповнолітньою особою.

Позов мотивовано тим, що онука позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2007 року постійно проживає зі позивачем та його дружиною ОСОБА_4 однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_3 , що належить позивачу, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 та актом опитування сусідів.

Батько ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , ще у 1997 році виїхав за кордон, до Португалії на роботу, так там і залишився проживати. Приїжджав до України за ці роки він лише кілька разів, останній раз у 2008 році. Мати ОСОБА_3 ОСОБА_5 у 2007 році тяжко захворіла, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла .

Позивач повідомляє, що фактично з 2007 року він та його дружина є сім`єю і єдиними людьми, які опікувалися ОСОБА_3 , утримували та виховували її. Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2. не приймає участі у її вихованні, постійно проживає за кордоном. Фактично з 2008 року він не відвідує дитину, не проявляє батьківського піклування та турботи, не забезпечує її утримання. Разом з цим, відповідач - батько ОСОБА_3 надіслав засвідчену консульською установою України заяву від 27.01.2020, в якій підтвердив своє проживання в Португалії і невиконання своїх батьківських обов`язки щодо доньки ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що заява також вказує на його вину в ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, адже відсутні відомості про фактичні непереборні обставини, через які він не може навідувати доньку та приймати участь її вихованні і матеріальному забезпеченні.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, судові витрати просить суд залишити за позивачем, проти заочного розгляду справи не заперечує.

В судове засідання відповідач не з`явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав.

Керуючись ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_4 , виданим відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. ( а.с. 10)

Мати дитини ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області ( а.с. 11 )

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом із позивачем своїм дідусем- ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_4 , за адресою кв. АДРЕСА_3 , що належить позивачу, що підтверджується актом опитування сусідів. (а.с. 13)

27.01.2020 відповідач - батько ОСОБА_3 надіслав засвідчену консульською установою України заяву від 27.01.2020, в якій підтвердив своє проживання в Португалії, вказав, що не заперчує, щодо позбавлення його батьківських прав стосовно доньки. ( а.с. 12)

Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВК ВМР від 30.06.2020 №31-00-011-31608 встановлено, що ОСОБА_2 фактично протягом всього життя доньки проживав окремо від неї, оскільки з 1997 року мешкав і працював у Португальській Республіці, лише іноді приїжджаючи до України. Після смерті матері дитина залишилася проживати у сім`ї діда по батьківській лінії, ОСОБА_1 , який у 2020 році звернувся до Вінницького міського суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. ОСОБА_2 протягом тривалого часу не виконував батьківські обов`язки щодо доньки, не підтримував родинних відносин з нею, не цікавиться життям, здоров`ям та розвитком дитини. Останній раз ОСОБА_2 відвідував доньку у 2008 році. Протягом останніх 12 років лише декілька раз спілкувався з дитиною у телефонному режимі та вітав з днями народження. Фактично протягом останніх 12 років дитина ОСОБА_3 перебувала на вихованні та утриманні діда, ОСОБА_1 .

Своєю поведінкою ОСОБА_2 порушив вимоги ст.ст.150, 180 Сімейного кодексу України, які покладають на батьків обов`язки по вихованню та утриманню дітей.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

23.06.2020 року питання надання висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, на якому у режимі онлайн- відеоконференції було заслухано пояснення дитини ОСОБА_3 , її діда ОСОБА_11 , розглянуто документи, які стосуються даної справи.

ОСОБА_3 повідомила, що підтримує позов діда до батька, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, оскільки фактично все життя виховується дідом та бабою, а не батьком, який проживає окремо та нею не цікавиться. Дівчинка зазначила, що через відсутність у її житті батька як законного представника у неї систематично виникають труднощі при вирішенні питань отримання документів та інших важливих питань життя та навчання. Батько дитини ОСОБА_2 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини не був присутнім. Відповідно до заяви від 27.01.2020 року, засвідченої третім секретарем з консульських питань Посольства України у Португальській Республіці, ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 . На підставі вищезазначеного, враховуючи невиконання батьком протягом тривалого часу обов`язків по вихованню та утриманню доньки, враховуючи думку дитини, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 .

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150, Сімейного кодексу України, батько зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150, Сімейного кодексу України, батько зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157, Сімейного кодексу України, той із батьків хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні дитини. У випадку ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав.

Згідно до п.2 ст. 164 СК України - підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини .

Ч.2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

В частинах 1, 3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року і підписаної Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) закріплено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Суд звертає увагу, що в процесі розгляду даної справи сторонам роз`яснювалось положення ст.77ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів та враховуючи те, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що підставами для позбавлення відповідача батьківських прав позивач зазначає те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає даний позов задовольнити в повному обсязі.

В заяві про розгляд справи без участі, позивач просив суд, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. ст. 19, 150, 164, 165, 166 150, СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 12, 13, 259, 260, 263, 265, 280-283, 288, 289, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане 16.08.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області).

Судовий збір залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.08.2020р.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомий;

Третя особа: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради, адреса: вул. Соборна 59, м. Вінниця.

Суддя :