ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/8593/20 Головуючий суддя І інстанції Мельникова І. Д.
Провадження № 22-ц/818/4002/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: договір позики
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Малойвана Євгена Ігоровича на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року, постановлену у складі головуючого судді Мельникової І.Д., по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

01 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Також 01 червня 2020 року ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що позивачем пред`явлено позов про стягнення боргу. Зазначив, що у разі відчуження відповідачем зазначеного майна значно утруднить виконання рішення по даній справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Малойван Є.І. просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 .

При цьому, апелянт посилається на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, спірне майно може бути відчужене відповідачем.

Вказав, що до позовної заяви він надав копію протоколу допиту свідка ОСОБА_2 від 22.12.2018 року, у якому ОСОБА_2 визнав, що прізвище « ОСОБА_2 » є його попереднім прізвищем, відповідач змінив прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » та це є одна і таж особа.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, за відсутності інших учасників справи, які належним чином повідомлялись про розгляд справи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржена ухвала відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником суду не надано доказів про те, що власником нерухомого майна щодо якого він просить заборонити відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

На підтвердження належності відповідачу заявник надав до суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 210246197 від 26.05.2020, згідно якому право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності: ѕ та 1/12 - ОСОБА_6 ; ѕ та 1/12 - ОСОБА_7 (а.с. 43-44).

При цьому колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги в якості доказів зміни прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » показання ОСОБА_2 у протоколі його допиту від 22.12.2018 в межах досудового розслідування (номер кримінального провадження 0000113), оскільки відповідно до змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК України цей документ не є належним і допустимим доказом по цивільній справі.

Так, згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України лише вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, оскільки позивач не довів належним чином належність відповідачу майна, за рахунок він просив забезпечити позов, оскаржена ухвала суду першої інстанції відповідає є законною і обґрунтованою і доводами скарги не спростовується.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і тому відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367,368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Малойвана Євгена Ігоровича - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 03 червня 2020 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 04 вересня 2020 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.