22-ц/804/1835/20
264/2520/18

УХВАЛА

Єдиний унікальний номер 264/2520/18

Номер провадження 22-ц/804/1835/20

16 вересня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Мальцевої Є.Є., Принцевської В.П.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , про призначення повторної судово-медичної гінекологічної експертизи у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Білозьорова Олексія Борисовича на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 жовтня 2018 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Кальміуський районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що у січні 2013 року вона познайомилася з ОСОБА_2 і з червня 2015 року вони почали підтримувати близькі стосунки. У подальшому, з вересня 2015 року вони почали проживати разом у її квартирі АДРЕСА_1 . Зазначала, що у червні 2017 року вона дізналася про свою вагітність та повідомила про це відповідача, який відреагував на цю новину негативно. Після цього ще деякий час вони підтримували спілкування та близькі стосунки, але з грудня 2017 року їх відносини припинились. Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_4 , біологічним батьком якого є ОСОБА_2 , проте останній батьком дитини себе не визнає. Вважала, що небажання відповідача мати дітей не позбавляє його прав та обов`язків перед сином, а дитина має право мати батька та відповідний запис в актовому записі про народження. Стверджувала, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Ураховуючи наведене, просила суд визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести відповідні зміни до актового запису про його народження, зазначивши батьком дитини відповідача, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесено відповідні зміни до актового запису № 48 від 23 січня 2018 року, зробленого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 11 травня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач, через свого представника ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржене рішення суду було ухвалене під час хвороби відповідача, хоча у наявності було клопотання його представника про відкладення справи. Документ, підтверджуючий хворобу відповідача отриманий тільки після закінчення лікування, тому посилання у рішенні суду про те, що відповідач не надав доказів хвороби є необґрунтованими. Крім того, скаржник зазначив, що місцевий суд безпідставно відхилив клопотання про призначення судово-гінекологічної експертизи та не дав належної оцінки доводам відповідача стосовно того, що дата зачаття дитини позивача припала на термін його відсутності в Україні з 15 по 22 квітня 2017 року. Крім того посилався на те, що суд не врахував, що факт мешкання однією родиною сторін не доведений позивачем та не має значення при визначенні батьківства. Крім того, суд необґрунтовано прийняв до уваги пояснення свідків з боку позивачки, при цьому не дав їм належної оцінки. Вважає, що ці свідки є такими, які не заслуговують на довіру, є залежними від позивачки або ж її пацієнтами. Суд не врахував, що відповідач має сина та онука, його стан здоров`я не дозволяє йому мати дітей, тим паче піклуватись про них, йому потрібен спокійний спосіб життя, повноцінний сон.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача адвокат Рябоконь С.В. заявив клопотання про призначення по справі повторної судово-медичної гінекологічної експертизи.

Дане клопотання мотивоване тим, що висновки експерта щодо зачаття дитини позивача з великою вірогідністю у період з 12 травня 2017 року по 20 травня 2017 року, викладені у висновку № 46 від 20 березня 2019 року КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», протирічать інформації, яка утримується у медичних документах ОСОБА_1 (обмінній картці вагітної, протоколах ультразвукового дослідження плоду, медичній картці новонародженого № 52) і з яких вбачається, що зачаття дитини ОСОБА_1 настало в період з 17 по 27 квітня 2017 року, коли відповідач знаходився за межами України.

Крім того, зазначений експертний висновок не відповідає вимогам ч. 1 ст. 111 ЦПК України, оскільки експертиза була проведена без участі двох експертів в напрямку знань акушерства та гінекології.

Крім того, для проведення досліджень був залучений фахівець в галузі акушерства та гінекології В.І. Чуйко без погодження з особою, яка призначила експертизу, що не відповідає вимогами п.2.10 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи № 6 від 17 січня 1995 року, затвердженої наказом МОЗ України.

Також в експертному висновку, в порушення вимог п.п.3.1.і 3.2. даної Інструкції відсутні повні ім`я та по-батькові голови та членів комісії, що позбавило можливості перевірити наявність реєстрації цих осіб у Реєстрі атестованих судових експертів. Крім того, в експертному висновку багато неточностей та помилок в імені позивача, даті народження дитини, що дає підстави мати сумніви у правильності висновку.

Також, представник відповідача зазначав, що необхідність проведення повторної експертизи викликана тим, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до наданих ним документів до суду у ймовірний період зачаття дитини був за межами міста Маріуполя Донецької області і не спілкувався з позивачкою, не мав з нею інтимних стосунків.

Заслухавши думку представника позивача, апеляційний суд вважає, що клопотання про призначення повторної експертизи не підлягає задоволенню.

Згідно частин першої, шостої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

За вимогами частин першої та другої ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Аналізуючи медичні документи ОСОБА_1 (обмінну карту вагітної, протоколи ультразвукового дослідження плоду, медичну карту новонародженого № 52) та висновки експертизи № 46 від 20 березня 2019 року, апеляційний суд не встановив суперечності між експертним висновком та інформацією в медичних документах.

Крім того доводи представника відповідача про те, що, в порушення вимог ч.1 ст. 111 ЦПК України, експертиза була проведена без участі двох експертів в напрямку знань акушерства та гінекології, є безпідставними, оскільки за вимогами зазначеної норми закону, комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань, а згідно відомостей Реєстру атестованих судових експертів України, всі члени комісії мають один вид експертної спеціалізації судово-медична експертиза. Отже, призначена у справі судово-медична гінекологічна експертиза була проведена у відповідності до вимог ч.1 ст. 111 ЦПК України.

Залучення для проведення експертизи фахівця в галузі акушерства та гінекології В.І. Чуйко без погодження з особою, що призначила експертизу (суду), а також незначні описки в експертному висновку не дають підстав вважати, що, що при проведенні експертизи були допущені істотні порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Колегія суддів вважає, що клопотання про проведення повторної експертизи фактично викликано тим, що відповідач не згоден з висновками первісної експертизи.

Таким чином, правові підстави для призначення повторної судово-медичної гінекологічної експертизи відсутні, а тому у задоволенні клопотання відповідача, в інтересах якого діє його представник адвокат Рябоконь С.В., необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 103, 104, 108, 111 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , про призначення повторної судово-медичної гінекологічної експертизи відмовити.

Судді:

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2020 року.

Суддя: