Справа №613/1402/19 Провадження № 2/613/65/20
27 січня 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Шалімова Д.В.,
за участю секретаря Герасимюк Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу № 613/1402/19; пров. № 2/613/65/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, в якому просить: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 11 січня 2016 року; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили; припинити стягнення аліментів на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 січня 2016 року по справі № 613/1745/15-ц.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, який на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 01 березня 2016 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 11 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з 14 грудня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, визначений рішенням суду розмір аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому, рівень витрат на доньку постійно зростає. Також, на момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, відповідач у справі не працював та мав мінливий заробіток, проте, на даний час останній офіційно працевлаштований та отримує регулярний дохід. При цьому, змінилось її сімейне становище після розірвання шлюбу з відповідачем. Оскільки відповідач добровільно відмовляється збільшувати виплати на дитину, вона звернулась до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення судом по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності та письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30 жовтня 2012 року Кленівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 13.
Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 11 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісяця, з урахуванням індексації, починаючи з 14 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 01 березня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 21.

Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , виданого 14 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції у Харківської області, актовий запис № 03, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінила 14 квітня 2016 року своє прізвище на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до повідомлення Богодухівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 25 жовтня 2019 року за № 14.17-35/5960, виконавче провадження за рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 14 грудня 2015 року № 613/1745/15, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно починаючи з 14 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, перебуває на виконанні у Богодухівському РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області.

Як вбачається з довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської районної ради» від 16 жовтня 2019 року, неповнолітня ОСОБА_3 , 2012 року народження перебуває під наглядом у сімейного лікаря КНП «УПМСД БРР». На «Д» обліку не перебуває.

Згідно довідки Виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області від 17 жовтня 2019 року, неповнолітня ОСОБА_3 , 2012 року народження, проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на вищевикладене, позивач довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема щодо того, що розмір аліментів, присуджених до стягнення на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 січня 2016 року у розмірі 500 грн., на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки збільшилися потреби у розвитку та вихованні доньки.

На підставі викладеного, суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню, при цьому суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який знаходиться у працездатному віці, здатен працювати та отримувати доходи, інші обставини, що мають істотне значення, крім того, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2020 році, суд вважає, що розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 січня 2016 року належить змінити та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки Дар`ї , 2012 року народження, в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати мають бути стягнуті з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Керуючись ст. ст. 180-183, 192, 273 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 січня 2016 року (справа № 613/ 1745/15-ц).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 січня 2016 року (справа № 613/ 1745/15-ц).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за , Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом тридцяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності апеляційної скарги.

СУДДЯ