провадження №: 2-з/752/259/20
У Х В А Л А

Іменем України

10.09.2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мороз Віктора Павловича про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визначення реальних часток в спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мороз Віктор Павлович звернувся до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 з позовом, в якому просить визначити реальні частки співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 наступним чином: - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - 2/5 домоволодіння (квартира № 1 або будівля літера «А» житловою площею 30,2 кв.м.); - ОСОБА_2 - 2/5 домоволодіння (квартира № 2 або 1 поверх будівлі літера «Б» житловою площею 25,5 кв.м.).

У липні 2020 на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мороз Віктора Павловича про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо користування нерухомим майном (домоволодіння під літерою «А», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), зокрема заборонити вселення до домоволодіння під літерою «А», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Свою заяву представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мороз Віктор Павлович мотивує тим, що на примусовому виконанні у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавчий лист № 752/9187/16-ц, виданий 12.02.2020 про вселення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинок під літерою «А» за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, на примусовому виконанні у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться інший виконавчий лист № 752/9187/16-ц, виданий 12.02.2020 про зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не вчиняти дії, що порушують право ОСОБА_2 на користування належним йому 2/5 частини домоволодіння під літерою «А», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підстави вимог своєї заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді заяви про забезпечення позову, судом встановлено, що позивач просить заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо користування нерухомим майном (домоволодіння під літерою «А», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), зокрема заборонити вселення до домоволодіння під літерою «А», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є блокуванням та підміною рішення суду. Так у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо користування нерухомим майном (домоволодіння під літерою «А», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), зокрема заборонити вселення до домоволодіння під літерою «А», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем буде досягнуто мети майбутньої позовної заяви про визначення реальних часток в спільній частковій власності, тобто без вирішення спору по суті.

Крім того, зазначений спосіб забезпечення впливають на права власника майна на вільне володіння та користування ним до розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мороз Віктора Павловича та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мороз Віктора Павловича про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визначення реальних часток в спільній частковій власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.Ю. Мазур