Справа № 442/2252/17
Провадження № 2/442/40/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Гарасимків Л.І.

з участю секретаря судових засідань Петрів В.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача -Кушнір С.Т.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Дрогобичі клопотання Публічного акціонерного товариства " Українська інноваційна компанія " про передачу справи у порядку статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонрного товариства " Український інноваційний банк", Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністеества юстиції ( м. Львів) за участю третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб на стороні відповідача Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Легеди Миколи Миколайовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Укрінбанк" Дурдиса Романа Вікторовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Укрінбанк" Міхно Сергія Семеновича про визнання недійсним та скасування постанови та акту про передачу майна , визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності .,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до Публічного акціонрного товариства " Український інноваційний банк", Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністеества юстиції ( м. Львів) за участю третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб на стороні відповідача Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Легеди Миколи Миколайовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Укрінбанк" Дурдиса Романа Вікторовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Укрінбанк" Міхно Сергія Семеновича про визнання недійсним та скасування постанови та акту про передачу майна , визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності.

Публічне акціонерне товариство " Українська інноваційна компанія" звернулася до суду із клопотанням про передачу справи у порядку статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства . Мотивуючи клопотання тим, що 15.05.2020 року на офіційному веб -сайті Вищого господарського суду України розміщено публікацію № 64793 із повідомленням про те, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 року по справі N913/266/20 відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ «УКР/ІН/КОМ», яке є відповідачем по справі.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2020 року замінено відповідача у даній справі з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на ПАТ «Український інноваційний банк» (Код , 04053 м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, 10-А, 04053 м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17).

Відповідно до ст. 43 ЦПК України - учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Оскільки ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є учасником даної справи, так як за заявою позивача була замінена на ПАТ «Український інноваційний банк» (Код , 04053 м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, 10-А, 04053 м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17), відтак остання не вправі звертатися із будь-якими клопотаннями.

Однак згідно з ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV [4], якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 1.1 Статуту в редакції від 13.07.2016 року ПАТ «Українська інноваційна компанія» продовжує свою діяльність на підставі цього Статуту шляхом зміни найменування з Публічного акціонерного товариства " Український інноваційний банк" на Публічне акціонерне товариство «Укрінком", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк "

Відповідно до п.1.1 Статуту в редакції від 18.03.2017 року ПАТ «Українська інноваційна компанія» продовжує свою діяльність на підставі цього Статуту шляхом зміни найменування з Публічного акціонерного товариства " Український інноваційний банк" на ПАТ «Українська інноваційна компанія», яке є набувачем всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства " Український інноваційний банк".

Відповідно до постанови Правління НБУ від 22 березня 2016 року на підставі пропозиції ФГВФО щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Укрінбанк»,» винесено постанову № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк»,. На підставі вказаної постанови НБУ виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк»,» та делегування повноважень ліквідатора банку».

З метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПАТ «Укрінбанк», передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 17 березня 2020 року №616 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» на один рік з 23 березня 2020 року до 22 березня 2021 року включно".

Повноваження ліквідатора ПАТ «Укрінбанк»,» визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку, до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Процедура виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку здійснюватиметься з урахуванням вимог Закону України від 13 травня 2020 року № 590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» (далі Закон № 590) та відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону.

Рішення виконавчої дирекції Фонду №1485 від 10 серпня 2020 року «Про продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк»,» з ринку і призначення уповноваженої особи» прийняте на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, статті 48 Закону, пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 590.

Згідно з ч. 1 ст. З Цивільного процесуального кодексу України Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне- приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У ч. З ст. З Цивільного процесуального кодексу України встановлено, провадження в цивільних справах здійенюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій. розгляду і вирішення справи. Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність 21.10.2019 року у зв`язку із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства (Х«2597-УІІІ в редакції від 21.10.2019 р.) (ч. 2 « Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства).

Частиною 4 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання ного банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд. у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких с боржник; спори з позовними вимогами до боржника ; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 8 частини 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно п. 9 Інформаційного листа Вищого Господарського суду України від 28.03.2013 року №010-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції Закону України від 22.12.2011 року)», частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов`язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справи у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК та застосовується незалежно від суб`єктного складу сторін. Слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством.

Крім названих у зазначеній статті Закону справ у спорах, пов`язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов`язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина восьма статті 20 ГПК). Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

Так, в матеріалах справи наявна ухвала Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 року по справі .N»913/266/20, якою відкрито провадження у справі про банкутство ПАТ «УКР/ІН/КОМ».

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є: повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Дана позиція висловлена у Постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 19.06.2018 у справі №908/4057/14 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц (Провадження №14-404цс19), де зокрема зазначено і те, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Оскільки представник позивача щодо передачі справи до належного суду для розгляду по суті, при цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача, заперечив, відтак відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що оскільки позивачем пред`явлено вимогу про визнання недійсним та скасування постанови та акту про передачу майна , визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності до підприємства, яке визнано банкрутом та по якому відкрито ліквідаційну процедуру, а відтак, дана справа підвідомча господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який концентрує усі спори у межах справи про банкрутство без відкриття нових справ задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

За таких обставин дана справа підлягає закриттю, оскільки її не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 19, п. 1 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 255 ЦПК України, ст. 20 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд,-

ухвалив :

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства " Українська інноваційна компанія " про передачу справи у порядку статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонрного товариства " Український інноваційний банк", Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністеества юстиції ( м. Львів) за участю третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб на стороні відповідача Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Легеди Миколи Миколайовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Укрінбанк" Дурдиса Романа Вікторовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Укрінбанк" Міхно Сергія Семеновича про визнання недійсним та скасування постанови та акту про передачу майна , визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, відмовити.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонрного товариства " Український інноваційний банк", Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністеества юстиції ( м. Львів) за участю третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб на стороні відповідача Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Легеди Миколи Миколайовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Укрінбанк" Дурдиса Романа Вікторовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Укрінбанк" Міхно Сергія Семеновича про визнання недійсним та скасування постанови та акту про передачу майна , визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, закрити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до господарського суду з даними позовними вимогами.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.І. Гарасимків