Справа № 522/384/20
Провадження № 2/522/118/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

з участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

09 січня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов зазначений позов про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що сімейне життя між подружжям не склалось, у зв`язку зі зміною життєвих інтересів виявилась несхожість характерів. Вони разом не проживають, між ними втрачене почуття кохання, через несумісність характерів та моральних принципів. Він переконаний, що подальше спільне сімейне життя неможливе. На теперішній час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Також зазначив, що саме негідна поведінка жінки у сімейному побуті, неповага та психологічний тиск до чоловіка призвело до неможливого зберігання шлюбу. Вважає, що наразі спільне життя та зберігання шлюбу з жінкою неможливим, оскільки вже тривалий час вони не підтоимують стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Ухвалою від 15 січня 2020 року відкрито провадження у справі.

23 липня 2020 року відповідачка надала письмові заперечення, зазначила, що саме чоловік винен в розпаді сім`ї та надала згоду на розірвання шлюбу, зазначивши що чоловік самостійно прийняв рішення жити окремо та став ініціатором розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та наполягав на розірванні шлюбу, оскільки з 2016 року та по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Зазначає, що причинами неможливості підтримувати сімейні відносини є психологічний та економічний тиск з боку дружини. Діти залишаться проживати з матір`ю.

Відповідачка надала згоду на розірвання шлюбу. Зазначає, що з 2016 року та по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, шлюб розпався з вини чоловіка, який її зраджував. Діти залишаться проживати з матір`ю. Просила залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2006 року, який зареєстрований Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 575 (свідоцтво про шлюб: Серія НОМЕР_1 ).

Подружжя мають спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які залишаться проживати з матір`ю за згодою сторін.

Питання щодо утримання малолітніх дітей визначено рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23 квітня 2019 року у справі № 522/111/17, яке змінено постановою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони з 2016 року по теперішній час не підтримують спільні стосунки, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. На теперішній час не існує будь-якої можливості зберегти шлюб та сім`ю. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 110-112 СК України, ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладений Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 27 жовтня 2006 року, актовий запис № 575.

Залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти дня складання повного текста судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 серпня 2020 року.

Суддя Л. М. Чернявська