Справа № 482/1374/19
Номер провадження 2/482/131/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючого - судді Баранкевич В.О.

секретаря судових засідань - Шведової Я.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2019 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі за текстом - відповідач) про стягнення боргу за розпискою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.12.2017 року між позивачем та відповідачем була укладена розписка, що підтверджує факт усного договору купівлі-продажу автомобіля, про те, що позивач передає транспортний засіб, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat 2003 року випуску у власність відповідачу, після належної сплати обумовленої у розписці грошової суми 151 050 (сто п`ятдесят одну тисячу п`ятдесят гривень), що на 11.12.2017 року було еквівалентно 5700 (п`ять тисяч сімсот) доларів США. За умовами викладеними в розписці відповідач зобов`язувався сплатити 4000 (чотири тисячі) доларів США відразу, та 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США на протязі трьох днів, за умови реєстрації даного автомобіля на його ім`я. Виходячи з цього на думку позивача між ним та відповідачем виникли договірні відносини, що випливають із розписки написаною власноруч. Умови домовленості з відповідачем, були виконані позивачем у повному обсязі, позивач передав автомобіль, а також була здійснена реєстрація даного автомобіля на ім`я відповідача. Відповідач грошові кошти в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США після оформлення автомобіля на його ім`я не повернув. Позивач неодноразово звертався до відповідача, але відповідач на зв`язок з ним не виходив. У зв`язку з чим позивач змушений звернутися з позовною заявою до суду, про повернення йому боргу за розпискою, яка підтверджує усний договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN Passat 2003 року випуску.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити в задоволенні позовної заяви повністю.

На обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем у позовній заяві не зазначено, що відповідач оформив автомобіль на протязі трьох днів на своє ім`я, і їх домовленість була виконана в повному обсязі позивачем. Також позивач взагалі не вказав який автомобіль він начебто передав (продав) відповідачу, та взагалі чи належав вказаний автомобіль йому на праві приватної власності. Крім того, позивач не повідомив, що 11.12.2017 р. він написав іншу розписку яка зберігається у відповідача, із тексту якої вбачається, що «В случае невозможности оформить автомобіль покупателем на имя ОСОБА_5 обв`язуюсь вернуть полученую суму и вернуть затраты покупателю». Тобто умовою купівлі вказаного автомобіля, було його переоформлення на протязі трьох днів. Проте з вини позивача, так як автомобіль перебував в арешті, відповідач здійснити його переоформлення не зміг. Позивач, у зв`язку з неможливістю виконання домовленості про придбання вищевказаного автомобіля, кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США відповідачу не повернув.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного.

11.12.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було досягнуто усної домовленості про купівлю-продаж автомобіля VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, випуску 2003 року. Відповідно до копії розписки від 11.12.2017 року, яка представлена до суду, відповідач ОСОБА_3 вказав, що він покупає у гр. ОСОБА_1 автомобіль марки Фольксваген Пассат, 2003 року випуску за суму 151050 грн. (сто п`ятдесят одну тисячу п`ятдесят) грн., що еквівалентно 5700 доларів США. Крім того з копії розписки вбачається, що ОСОБА_3 11.12.2017 сплатив ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) доларів США та зобов`язався протягом 3 днів повернути ОСОБА_1 1700 (одну тисячу сімсот) доларів США в разі оформлення автомобіля на своє ім`я.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів зробити відповідні правові висновки щодо дійсної природи існуючих між сторонами правовідносин. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та зазначення дати отримання коштів.

Фактично на виконання розписки від 11.12.2017, написаною відповідачем ОСОБА_5 , позивачем було видано довіреність від 11.12.2017, якою позивач уповноважив відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розпоряджатися від його імені автомобілем марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, випуску 2003 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 . Вказана довіреність була дійсна до 01.01.2018 року.

В подальшому 02.04.2018 року позивачем знову була видана довіреність, якою він уповноважив відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розпоряджатися автомобілем марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, випуску 2003 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 .

Загальний порядок укладення договорів учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Статтею 209 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Виходячи з наведених вище положень закону та обставин справи, щодо договору купівлі-продажу транспортного засобу, зокрема спірного автомобіля, чинним законодавством вимоги щодо його обов`язкового нотаріального посвідчення не встановлено. В той же час, щодо даного договору встановлена обов`язкова письмова форма, яка не дотримана сторонами. При цьому, законом не передбачено недійсність таких договорів, як наслідок недодержання письмової форми.

Статтями 638-640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Правилами статті 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» та статті 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено державну реєстрацію транспортних засобів порядок здійснення якої визначає Кабінет Міністрів України.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року N 1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року N 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Такою є правова позиція Верховного Суду України, яка висловлена у постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-688цс15.

У даній справі позивач не надав доказів відповідного оформлення договору купівлі-продажу вказаного транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за відповідачем 11.12.2017 року. Навпаки, судом було встановлено, що 11.12.2017 року позивач видав на ім`я відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_6 довіреність на розпорядження автомобілем від імені позивача. Із матеріалів справи вбачається, що вказаний автомобіль 11.12.2017 року не був знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за відповідачем. Крім того, у зв`язку з неукладенням належним чином договору купівлі-продажу автомобіля, позивач 02.04.2018 року знову видав довіреність на ім`я відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на розпорядження автомобілем від імені позивача.

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Сам факт сплати коштів за автомобіль та передача автомобіля позивачу без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб відповідачем.

Крім того, суду представлена копія розписки від імені ОСОБА_3 від 11.12.2017 року, оригіналу розписки суду представлено не було. Із копії розписки вбачається, що розписка не містить ідентифікаційних ознак автомобіля, окрім зазначення його марки та року випуску, не зазначено хто є власником вказаного автомобіля станом на 11.12.2017 року і на підставі яких документів, що є істотними умовами договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, суд вважає, що 11.12.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 не було укладено договору купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN Passat 2003 року випуску. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між сторонами купівлі-продажу автомобіля.

На підставі наведеного та ст.ст. 208 ч.3, 220, 316, 317, 319, 321 ЦК України, пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» та керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Баранкевич В.О