Справа № 211/5786/17
Провадження № 2-з/211/40/20
Довгинцівський районий суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
У Х В А Л А

17 вересня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гіда О.С.,

з участю секретаря Гулько А.С.

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,Спеціалізованої товарної біржи «Криворізька», третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, та визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

В провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,Спеціалізованої товарної біржі «Криворізька», третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, та визнання права власності на квартиру.

Відповідно до поданої заяви позивач просить визнати договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений та зареєстрований на Спеціалізованій товарній біржі «Криворізька», реєстраційний номер 019-А від 15.02.2003року- дійсним, та визнати право власності на вказану квартиру за позивачем ОСОБА_2

16.09.2020р. відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним підрозділам, у тому числі Департаменту державної архітектурно-будівельній інспекції України в Дніпропетровській області приймати в експлуатацію, як новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони Державним реєстраторам виконавчого комітету Криворізької міської ради: 1) здійснювати державну реєстрацію речових прав на новостворений (закінчений будівництвом)об`єкт нерухомого майна, нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою заяву відповідач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у підготовчому судовому засіданні третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 повідомив про те, що Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 13.03.2019р. №80 спірна квартира виведена з жилого фонду і на даний час має статус нежитлового приміщення. На момент розгляду справи у суді у вказаному нежилому приміщенні третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 проводить будівельні роботи, після завершення яких останній має намір ініціювати процедуру прийняття новоствореного (закінченого будівництвом) об`єкта нерухомого майна в експлуатацію та здійснити державну реєстрацію речових прав на новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна. Після здійснення вказаних дій третя особа - ОСОБА_3 стане власником новоствореного майна нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , також в заяві зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду, поновлення порушених прав та інтересів заявника - ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову також зазначено, що забезпечення позову не завдасть позивачу ОСОБА_4 , відповідачу - Спеціалізована товарна біржа «Криворізька» та третій особі ОСОБА_3 жодних збитків, а отже підстави для зустрічного зобов`язання відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4.вказаної Постанови Пленуму - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, забезпечення позову це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 13 січня 2020 року м.Київ справа №922/2163/17 забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову

Таким чином, враховуючи викладене вище вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору продажу квартири посвідченого та зареєстрованого на Спеціалізованій товарній біржі «Криворізька» та визнання за нею права власності на квартиру.

Зустрічний позов з іншими позовними вимогами відповідачем ОСОБА_1 до суду подано не було.

Відповідачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача ( ОСОБА_5 ), за захистом яких вона звернувся до суду.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати відповідач ОСОБА_1 , ніяким чином не унеможливить та не ускладнить виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів позивача ОСОБА_2 в разі задоволення її позову про визнання договору купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений та зареєстрований на Спеціалізованій товарній біржі «Криворізька», реєстраційний номер 019-А від 15.02.2003року- дійсним, та визнати право власності на вказану квартиру за позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,Спеціалізовао товарної біржі «Криворізька», третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, та визнання права власності на квартиру відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С.Гіда