Ухвала

Іменем України

27 січня 2020 року

м. Київ

справа № 569/18273/19

провадження № 61-1451ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Апрель» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів дарування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Апрель» (далі - ТОВ фірма «Апрель») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів дарування.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву ТОВ фірма «Апрель» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів дарування та відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У січні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 17 січня 2020 року.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В окремо поданій заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарженнязпосиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову Рівненського апеляційного суду вона отримала 18 грудня 2019 року, що підтверджується наданими доказами.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Рівненського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року та передати справу до апеляційного суду для розгляду її апеляційної скарги на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції.

Пунктом 8 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Отже, ухвала суду першої інстанції, якою відкрито провадження у справі, може бути оскаржена лише в частині підсудності (територіальної юрисдикції).

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує ухвалу про відкриття провадження у справі з підстав порушення судом першої інстанції правил предметної юрисдикції, яка передбачає розмежування компетенції між судами загальної юрисдикції та судами інших юрисдикцій, оскарження в апеляційному порядку таких ухвал окремо від рішення суду положеннями статті 353 ЦПК України не передбачено.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 з підстав, передбачених пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, апеляційний суд правильно виходив із того, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції, оскарження якої згідно з нормами ЦПК України не передбачено, оскільки окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, зокрема, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі виключно з підстав порушення правил підсудності.

Аналогічного висновку про те, що можливість оскарження окремо від рішення суду ухвал про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) положення процесуального законодавства не містять, а апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі не з питань порушення правил підсудності справи мала бути повернута заявнику, дійшла й Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 14 листопада 2018 року у справі № 691/1181/17 (провадження № 14-322цс18).

При цьому, право на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження з підстав порушення правил предметної юрисдикції ОСОБА_1 може реалізувати у порядку, визначеному частиною другою статті 353 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Апрель» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів дарування відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк