Справа № 478/1059/20 Провадження № 2/478/224/2020

27 серпня 2020 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі, судді Томашевського О.О., розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів,
До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів.
Як вбачається з доповідної записки спеціаліста з інформаційних технологій Казанківського районного суду Миколаївської області Костюка Є.О. від 20.07.2020 року, вказану позовну заяву не сформовано в системі «Електронний суд» та без використання електронно-цифрового підпису, надіслано на електронну поштову адресу суду.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить наступного висновку.
Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Частинами 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Проходження публічної служби, відповідно, і військової служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.
Зазначеними нормами права прямо передбачено, що військова служба є публічною службою.
В обґрунтування позову позивач вказує, що на підставі мобілізаційного розпорядження, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 05.08.2014 року № 164, солдата ОСОБА_2 призначено на посаду водія-лінійного наглядача 3 відділення взводу управління батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи та зараховано на всі види забезпечення, що свідчить про те, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем.
Позивач, звертаючись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів, а також суму шкоди, завданою надлишковою переплатою податку на доходи фізичних осіб та Єдиного соціального внеску.
З вищевикладеного вбачається, що між сторонами по справі виник спір з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, а тому цей спір є публічно-правовим.
У рамках цивільного процесу, суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби, а тому, з огляду на вищезазначені вимоги закону, цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 та від 12 грудня 2018 року у справі № 734/3102/16-ц, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
На підставі ст.ст.19, 186 ЦПК України, суд,
П о с т а н о в и в:
У відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів - відмовити.
Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст ухвали складено та підписано 27 серпня 2020 року.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області О.О. Томашевський