Дата документу 27.10.2020
Провадження № 2/334/51/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюка О.М.

при секретарі Алейніковій О.В.,

розглянув в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги. У позові зазначає, що послуга з забезпечення тепловою енергією надавалась відповідачу в межах опалювального сезону, а послуги гарячого водопостачання - постійно.

Таким чином, оскільки відповідач не здійснював оплату за використану послугу, надану Концерном «МТМ» відповідачу у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , утворилась заборгованість за період з січня 2009 року по березень 2015 року на загальну суму 5110,31 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію та гарячу воду за період часу з січня 2009 року по березень 2015 року на загальну суму 5110,31 грн., а також витрати позивача по сплаті судового збору.

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника позивача, в якій він вказує на те, що відповідачем на цей час погашено заборгованість з постачання тепловою енергією.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Таким чином, відповідно до наданих позивачем розрахунків відповідач повністю оплатив суму основного боргу після відкриття провадження у даній справі. Вказані обставини зумовлюють необхідність саме закриття провадження у справі, а не відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки відмова у задоволенні позову може мати місце лише у випадку, якщо заборгованість була погашена боржником до звернення кредитора із відповідним позовом до суду, тобто фактично не існувала на момент такого звернення.

Відповідно до ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1)справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2)відсутній предмет спору; 3)набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предметі з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4)позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5)сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6)суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7)настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8)після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору та необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що позивач по даній справі сплатив судовий збір у розмірі 1218грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись ст.ст. 142, 255 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення основного боргу за поставлену теплову енергію - закрити.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької області, , повернути Концерну «Міські теплові мережі», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 79а, , сплаченого судового збору у сумі 1218 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя О.М. Гнатюк