печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2455/20-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

учасники справи

заявник: ОСОБА_1

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема за подання фізичною особою заяви у справах окремого провадження, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420 грн. 40 коп.

Однак, в порушення вказаних вимог закону до вказаної заяви заявником не додано документу про сплату судового збору, про що складено відповідний акт від 20 січня 2020 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з абзацом 2 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Разом з цим, заявник не визначив заінтересованої особи у справі, що також не відповідає нормам чинного законодавста.

Крім того, пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК (1618-15) в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Однак, заявником не надано доказів того, що вона зверталася до адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет з метою встановлення власника веб-сайту на якому було розміщено інформацію та у наданні таких відомостей їй було відмовлено чи повідомлено про те, що особа-власник не відома.

Разом з цим, вказана заява не відповідає положенням п. 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки заявником: не надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які заявник понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не надано підтвердження про те, що заявником не подано іншої заяви, з тими ж заінтересованими особами, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З урахуванням наведеного заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків, а саме для: надання квитанції про сплату судового збору на суму 420 грн. 40 коп., зазначення заінтересованої особи у справі, надання доказів того, що заявник зверталася до адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет з метою встановлення власника веб-сайту на якому було розміщено інформацію та у наданні таких відомостей їй було відмовлено чи повідомлено про те, що особа-власник не відома, надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які заявник понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; надання підтвердження про те, що заявником не подано іншої заяви, з тими ж заінтересованими особами, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали, про що її повідомити.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Суддя О.В. Батрин