Справа № 426/69/20
УХВАЛА

14 січня 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Попова О.М.,

за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» Правника О.П. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Встановив :

В провадження Сватівського районного суду Луганської області матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Разом з позовом представника позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь- які дії, пов`язані з відчуженням, розпорядженням в будь-який інший спосіб та з державною реєстрацією прав власності або інших речових прав на Ѕ житлового будинку, з надвірними будівлями загальною площа (кв.м): 103.6, житлова площа (кв.м): 48.8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви вказав, що ОСОБА_1 належним чином не виконує покладені на нього зобов`язання більше 5 років, а тому у ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» є підстав вважати, що позичальник може вчинити дії спрямовані на ускладнення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19.11.2007 року шляхом дій спрямованих на ухилення від виконання основного зобов`язану продажу альтернативного майна яке належать позичальнику на праві власності, чи інших дій спрямованих на перешкоджання задоволення вимог кредитора.

Датою повернення коштів згідно умов кредитного договору є 19.11.2017 року, а право власності ОСОБА_1 на 1/2 частини житлового будинку, з надвірними будівлями загальною площа (кв.м): 105.6, житлова площа (кв.м): 48.8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 виникло 02.11.2018 року, що свідчить про витрачання коштів не пов`язаних з виконанням боргових зобов`язань.

Суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

19.11.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 014/0098/82/115832 відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 75 000 грн. на споживчі цілі.

Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 19.11.2007 року між Банком та іпотекодавцем укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Володимирським В.Ю. та зареєстрованого за № 11182 (надалі - Договір іпотеки).

Відповідно до п. 12 Договору іпотеки, предметом Іпотеки є нерухоме майно: АДРЕСА_2 та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу.

На підставі вищезазначеного ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» позбавлений можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки.

28.11.2019 року згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належить 1/2 житлового будинку, з надвірними будівлями загальною площа (кв.м): 103.6, житлова площа (кв.м): 48.8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 належним чином не виконує покладені на нього зобов`язання більше 5 років, а тому ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» довели суду, що позичальник може вчинити дії спрямовані на ускладнення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19.11.2007 року шляхом дій спрямованих на ухилення від виконання основного зобов`язану продажу альтернативного майна яке належать позичальнику на праві власності, чи інших дій спрямованих на перешкоджання задоволення вимог кредитора.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Виходячи зі специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є стягнення боргу за договором позики.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 11, 12, 81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді зупинення реєстраційних дій на підставі рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки між сторонами дійсно наявний спір про стягнення боргу, і невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист, та таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260, 353-354 ЦПК України, суд, -

Ухвалив :

Заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» Правника О.П. про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про стягнення боргу шляхом встановлення заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, розпорядженням в будь-який інший спосіб та з державною реєстрацією прав власності або інших речових прав на 1/2 житлового будинку, з надвірними будівлями загальною площа (кв.м): 103.6, житлова площа (кв.м): 48.8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Попова