Справа № 551/61/20
У Х В А Л А

про задоволення відводу головуючому

06 лютого 2020 року

Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача про відвід головуючому у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству працівником,

ВСТАНОВИВ:

Під головуванням судді Шишацького районного суду Полтавської області Сиволапа Д.С. розглядається цивільна справа № 551/61/20 за позовом Приватного підприємства «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству працівником.

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 02 березня 2020.

04 лютого 2020 року відповідачем у справі ОСОБА_1 до суду подано заяву про відвід головуючому судді Сиволапу Д.С. в зв`язку з наявністю сумнівів у його неупередженості та безсторонності при розгляді даної справи (а.с.102-104).

Заява мотивована тим, що 04 серпня 2016 року суддею Сиволапом Д.С. винесено вирок у кримінальному провадженні № 0000154 від 20 квітня 2015 року, яким сина відповідача ОСОБА_2 було засуджено за ст. 287 КК України до 3 років обмеження волі та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому в подальшому ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності апеляційним судом.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що суддя Сиволап Д.С. має упереджену позицією до всієї її родини, а отже не зможе зберегти об`єктивність при розгляді даної справи.

Розглядаючи дану заяву, суд виходив з наступного.

Статтями 36-37 ЦПК України визначено підстави для відводу судді.

Згідно ч.ч. 2-3 ст. 39 ЦПК з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 40 ЦПК питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч.ч. 7-8 ст. 40 ЦПК питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно доданої до заяви про відвід копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 судом встановлено, що сином відповідача у даній справі ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (а.с.105).

04 серпня 2016 року Шишацьким районним судом Полтавської області під головуванням судді Сиволапа Д.С. було постановлено вирок у справі № 551/718/15-к згідно якого ОСОБА_2 засуджено за ст. 287 КК України до 3 років обмеження волі. З останнього на користь потерпілої ОСОБА_3 стягнуто 60000 грн. моральної шкоди завданої злочином. До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_2 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.106-116).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 28.09.2016 було задоволено клопотання обвинуваченого та скасовано раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2019 року апеляційні скарги обвинуваченого, захисника та потерпілої залишені без задоволення, а вирок Шишацького районного судді Полтавської області залишено без змін.

На підставі Закону України «Про амністію» в 2016 році, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, тобто після постановлення вироку судом першої інстанції, ОСОБА_2 було звільнено від відбування призначеного йому покарання.

Тобто апеляційним судом не було встановлено жодних порушень норм матеріального або процесуального права судом першої інстанції.

Аналогічних висновків дійшов суд Касаційної інстанції, відмовивши своєю ухвалою від 25.07.2019 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_2 .

Таким чином, доводи заяви про відвід про особисту упередженість судді ОСОБА_4 по відношенню до сина відповідача та її сім`ї в цілому не підтверджуються жодними доказами та є явно перебільшеними позивачем.

Разом з тим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід, врахувавши дану та нижче вказані обставини.

Так, суддею Сиволапом Д.С. під час здіснення повноважень слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області приймались процесуальні рішення у кримінальному провадженні № 0000191, розпочатому 08 червня 2017 року СВ Шишацького відділення поліції за ч.1 ст.191 КК України за заявою директора ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» Кумейської Н.С. про допущення з вини ОСОБА_1 нестачі матеріальних цінностей на суму 7747,65 грн. та 2997 інвентаризаційних справ.

Зокрема, 05 травня 2019 року слідчим суддею Сиволапом Д.С. винесено ухвалу про призначення у справі судово-економічної експертизи, а 05 вересня 2019 року - ухвалу № 551/630/18 про скасування постанови слідчого щодо закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що дана цивільна справа та вищевказане кримінальне провадження стосуються одних і тих самих обставин та суб`єктів, а при прийнятті рішень слідчим суддею надавалась оцінка певним доказам, які маються у матеріалах кримінального провадження та обставинам, які вони підтверджують або спростовують, у учасників цивільної справи може виникнути сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді при її розгляді.

В той же час у своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 1 жовтня 1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу… Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше… Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Таким чином, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого при розгляді даної справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід головуючому.

Згідно ч.1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36-41 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Сиволапу Д.С. задовольнити.

Цивільну справу № 551/61/20 за позовом Приватного підприємства «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству передати до канцелярії суду для проведення її повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д.С. Сиволап