Провадження №2/389/920/18
Рішення

іменем України

14 вересня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною 07.09.2018 та зареєстрований у реєстрі за №4613, про стягнення з неї на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 58124 грн. 52 коп., що виникла за договором від 16.05.2007 №0431/001385, укладеним між нею та АТ «Укрсоцбанк», та 1000 грн. сплаченої нотаріусу винагороди за вчинення виконавчого напису.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на початку жовтня 2018 року від приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. рекомендованим листом вона отримала виклик та під час особистої зустрічі з виконавцем отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2018 №57328181, постанови про накладення арешту на все її майно й кошти на рахунках в установах банку. Дане виконавче провадження відкрите з виконання виконавчого напису №4613, вчиненого 07.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., про стягнення з неї на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 59124 грн. 52 коп., до складу якої входять заборгованість в розмірі 58124 грн. 52 коп., що виникла за договором від 16.05.2007 №0431/001385, укладеним між нею та АТ «Укрсоцбанк», та 1000 грн. сплаченої нотаріусу винагороди за вчинення виконавчого напису. Між нею та АТ «Укрсоцбанк» 16.05.2007 дійсно був укладений договір №0431/001385 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки. За цим договором відкрито два рахунки: зарплатний за № НОМЕР_1 , ощадний за № НОМЕР_2 . Жодних даних та умов надання кредиту в цьому договорі сторони не узгоджували, доказів надання коштів у ньому немає. Вважає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис всупереч чинному законодавству, оскільки їй ніхто не повідомляв про наявність в неї заборгованості, що позбавило її можливості виконати чи оспорити вимоги банку. Крім того, заява про вчинення виконавчого напису подана банком поза межами встановленого законом трирічного строку.

Представник відповідача АТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з`явився, але надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову в повному обсязі. Зазначив, що 16.05.2007 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №0431/001385. Факт укладення договору ОСОБА_1 підтвердила своїм підписом у договорі та не заперечує цього факту в самій позовній заяві. На виконання пунктів 1.1.1.3, 1.2, 1.4, 2.3, 2.4 договору банк надав ОСОБА_1 кредит шляхом встановлення кредитної лінії (на умовах овердрафту) на платіжну картку в сумі в межах витратного ліміту. Згідно з п.1.1.1.3 договору, процентна ставка за користування овердрафтом сторонами погоджена в розмірі 28% річних. ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів належним чином не виконує. Оскільки вказаним договором строк повернення позики (овердрафту) не встановлений, то в даному випадку позика повинна бути повернута протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги. Вимогу про повернення позики ОСОБА_1 пред`явлено 20.06.2018 шляхом направлення повідомлення про порушення основного зобов`язання на її адресу. Таким чином, у ПАТ «Укрсоцбанк» виникло право вимоги до боржника після спливу тридцяти днів від дня пред`явлення вимоги про повернення позики, а саме з 21.07.2018. Строк для вчинення виконавчого напису пов`язується саме з виникненням у стягувача права вимоги до боржника, а не з виникненням у стягувача права на звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Отже, встановлений чинним законодавством строк вчинення виконавчого напису був повністю дотриманий. Разом із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані всі передбачені чинним законодавством документи, що підтверджують безспірність заборгованості за договором. Виписка з особового рахунку клієнта банку, яка являється первинним документом банку та яка була серед іншого додана до заяви про вчинення виконавчого напису, підтверджує суму витрат на оплату банківських послуг з розрахунково-касового обслуговування. Таким чином, безспірність заборгованості підтверджують документи, що передбачені переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. До відзиву на позовну заяву представником АТ «Укрсоцбанк» додано копії наступних документів: повідомлення про порушення основного зобов`язання від 20.06.2018 №62798, довіреності, витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, списку №2931 згрупованих відправлень листів рекомендованих, договору №0431/001385 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 16.05.2007, довідки від 31.08.2018 №67001 про відсутність судових спорів, звіту від 30.05.2018 щодо розшифровки заборгованості до погашення, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Укрсоцбанк», заяви про вчинення виконавчого напису (а.с.81-95 том №1).

Позивачка подала суду відповідь на відзив, в якій, крім викладених у позовній заяві обставин, вказала, що повідомлення про порушення основного зобов`язання від 20.06.2018 вона взагалі не отримувала. Договір №0431/001385 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 16.05.2007 не є й за жодних обставин не може бути кредитним договором, оскільки в підпункті 1.1.1 сторони визначили, що рахунок № НОМЕР_1 призначений для зарахування заробітної плати. В підпункті 1.1.1.3 процентна ставка за овердрафтом - не надано тлумачення слова «овердрафт». Працівники банку роз`яснили їй, що овердрафт - це тимчасове від`ємне значення за рахунком, що може виникнути внаслідок одночасного списання з рахунку в межах коштів на рахунку. Договором визначений термін дії картки - 24 місяці. Нарахування відсотків та задоволення цих вимог нотаріусом за межами строку дії договору є незаконним. Відповідно, незаконною є нарахована та стягнута сума заборгованості. Насправді банк ввів в оману нотаріуса, оскільки між нею та відповідачем існував кредитний договір від 14.02.2008 №431/230-ФО1, борг за яким нею виплачений. Проте, банк в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку та нарахував неузгоджені з нею відсотки, які вона відмовилася сплачувати. Розшифровка заборгованості до погашення станом на 30.05.2018, яка подана банком нотаріусу, не може підміняти виписку з особового рахунку клієнта, оскільки не дає можливості встановити суму основного боргу, суму відсотків та штрафних санкцій, а також не дає можливості визначити коли саме утворилася заборгованість та коли проведена остання сплата. Вона не визнає розміру заборгованості, що визначений банком. Таким чином, нотаріус не переконався в безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, та в дотриманні стягувачем вимог закону щодо трирічного строку позовної давності.

Ухвалою суду від 19.10.2018 у провадженні №2-з/389/24/18 (ЄУН 389/2958/18) задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви та заборонено приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовій Т.В. вчиняти будь-які дії у виконавчому провадженні ВП 57328181, відкритому за виконавчим написом нотаріуса №4613, виданим 07.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., до моменту вирішення справи по суті; скасовано арешт, що накладений 02.10.2018 постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В., на грошові кошти, що містяться на рахунках, відкритих ОСОБА_1 в установі банку, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, до моменту вирішення справи по суті.

Ухвалою суду від 29.10.2018 у провадженні №2-з/389/25/18 (ЄУН 389/2958/18) частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви, зокрема, зупинено стягнення у виконавчому провадженні 57328181, яке відкрите за оскаржуваним виконавчим написом №4613, виданим 07.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.

Ухвалою суду від 19.12.2018 задоволено клопотання позивачки та витребувано докази в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.

На виконання ухвали суду від 19.12.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. надіслано суду копії наступних документів: виконавчого напису від 07.09.2018, договору №0431/001385 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 16.05.2007, заяви про вчинення виконавчого напису від 31.08.2018, звіту від 30.05.2018 щодо розшифровки заборгованості до погашення, повідомлення про порушення основного зобов`язання від 20.06.2018 №62798, списку №2931 згрупованих відправлень листів рекомендованих, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Укрсоцбанк», статуту АТ «Укрсоцбанк», довіреності, інформації Міністерства юстиції України щодо реєстрації юридичної особи АТ «Укрсоцбанк» (а.с.123-138 том №1).

Ухвалою суду від 06.08.2019 задоволено клопотання позивачки та витребувано докази в АТ «Укрсоцбанк».

На виконання ухвали від 06.08.2019 представником АТ «Укрсоцбанк» надіслано суду письмові пояснення, в яких зазначено, що в АТ «Укрсоцбанк» відсутні документи під назвою «особиста справа ОСОБА_1 », а належно завірені копії кредитного договору та інших, пов`язаних з ним документів, додані до відзиву на позовну заяву та знаходяться в матеріалах справи. Оригінал кредитного договору був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Оригінали документів, що стосуються укладення кредитного договору, відповідно до умов договору факторингу та вимог цивільного законодавства, передані ТзОВ «Кредитні ініціативи». До письмових пояснень представником АТ «Укрсоцбанк» додано договір факторингу №2 від 25.03.2019, перелік мінімального пакету документації, реєстр боржників (акт прийому-передачі прав вимоги) від 25.03.2019, акт прийому-передачі документації, форму №1 - повідомлення боржника (а.с.5-22 том №2).

Ухвалою суду від 02.09.2019 постановлено проводити розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 19.09.2019 замінено неналежного відповідача АТ «Укрсоцбанк» на належного ТзОВ «Кредитні ініціативи».

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, але представник позивачки подав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу за його та позивачки відсутності.

Представник відповідача ТзОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з`явився, але надіслав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності на підставі вже наданих пояснень, доказів та матеріалів, проти задоволення позову заперечував у повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. у судове засідання не з`явилася, але надіслала суду письмові пояснення, в яких просила справу розглядати за її відсутності та зазначила, що оскаржуваний виконавчий напис нею вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №0431/001385, що встановлено з договору від 16.05.2007 (а.с.86-87 том №1). Зі змісту вказаного договору вбачається, що на його виконання відкрито зарплатний/зарахування стипендії рахунок № НОМЕР_1 в Українській гривні на умовах тарифного пакету «Бюджетний, по операціях з випуску та обслуговування ПК МПС Visa Int. та MasterCard Int», затвердженого рішенням тарифного комітету АКБ «Укрсоцбанк», та ощадний рахунок № НОМЕР_2 в Українській гривні на умовах тарифного пакету «Ощадний, по операціях з випуску та обслуговування ПК МПС Visa Int. та MasterCard Int», затвердженого рішенням тарифного комітету АКБ «Укрсоцбанк». Згідно з п.1.1.1.3 договору, процентна ставка на залишок коштів за рахунком складає 0.00 процентів річних. Процентна ставка за овердрафтом складає 28% річних. Підписанням даного договору, відповідно до п.1.4, держатель погодився з тим, що перелік видів послуг, що надаються банком, та їх вартість, визначені тарифами, та розмір процентної ставки, що нараховується на залишки коштів, що знаходяться на рахунку, розмір процентної ставки, що нараховується на суму кредиту, овердрафту, простроченого кредиту, визначені цим договором, можуть бути змінені протягом строку дії договору. Порядок зміни тарифів та розмірів процентної ставки визначається правилами. Згідно з п.2.2 договору, держатель доручає, а банк зобов`язується проводити на свою користь договірне списання з рахунків, визначених у договорі, кошти у сумі, строки та у випадках, визначених правилами та тарифами. Відповідно до п.2.3 договору, погашення заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом за рахунком здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість за кредитом, нараховані проценти, заборгованість за кредитом.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 07.09.2018 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №4613. З даного виконавчого напису вбачається, що нотаріус пропонує звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за договором №0431/001385 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 16.05.2007, відповідно до якого банком відкрито рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт (кредитну лінію). В подальшому, згідно з рішенням загальних зборів акціонерів, ПАТ «Укрсоцбанк» змінило свій тип та назву на АТ «Укрсоцбанк». Строк платежу за договором №0431/001385 настав, а боржником не було виконано вимоги стягувача, згідно з повідомленням про порушення основного зобов`язання від 20.06.2018. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.05.2007 по 30.05.2018. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 58124 грн. 52 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача в розмірі 1000 грн., яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк», складає 59124 грн. 52 коп. (а.с.13 том №1).

Приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. з виконання вказаного виконавчого напису прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2018 №57328181 (а.с.8 том №1). Копію даної постанови направлено ОСОБА_1 , що вбачається з супровідного листа від 01.10.2018 з вихідним номером 899 (а.с.7 том №1). Також приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. прийнято постанову про арешт майна боржника від 02.10.2018, якою накладено арешт на все майно боржника, та постанову про арешт коштів боржника від 02.10.2018, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, відкритих боржником в установі банку, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (а.с.10, 12 том №1). Копії цих постанов також направлено ОСОБА_1 , що вбачається з супровідних листів від 02.10.2018 з вихідними номерами 925 та 913 (а.с.9, 11 том №1).

АТ «Укрсоцбанк» надіслав ОСОБА_1 повідомлення від 01.04.2019 про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору факторингу від 25.03.2019 №2 (а.с.190 том №1).

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік), а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок).

Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п.1, 3 глави 16 розділу 2 Порядку).

Отже, на думку суду, дії нотаріуса щодо посвідчення права стягувача на стягнення з боржника грошових сум не пов`язані зі встановленням прав або обов`язків учасників правовідносин, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також має бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 в справі №6-887цс17.

За змістом підпунктів 3.1-3.5 пункту 3 глави 16 розділу 2 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Відповідно до п.2 Переліку, для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

У пункті 10 листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу.

Згідно з ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З додатків, що перелічені в заяві про вчинення виконавчого напису, яка наявна в матеріалах нотаріальної справи, вбачається, що виконавчий напис вчинено на підставі наступних документів: заяви від 31.08.2018 №67061 про вчинення виконавчого напису, оригіналу кредитного договору, виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Укрсоцбанк», довіреності на представництво інтересів заявника, повідомлення про порушення основного зобов`язання від 20.06.2018 №62798, списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №2931 та інформації Укрпошти щодо вручення відправлення, статуту АТ «Укрсоцбанк», інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Укрсоцбанк».

Крім того, до заяви від 31.08.2018 №67061 про вчинення виконавчого напису, згідно з додатками, що в ній зазначені, було додано довідку про відсутність судового спору на момент звернення з даною заявою щодо виконання або не виконання умов договору, відповідно до якого відкрито рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт (кредитну лінію) (а.с.89 том №1).

При цьому, виписка з рахунку боржника в додатках до заяви про вчинення виконавчого напису відсутня, замість неї банком додано розшифровку заборгованості до погашення станом на 30.05.2018. Як зазначено у виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 16.05.2007 по 30.05.2018, при цьому ОСОБА_1 не визнає розміру заборгованості, визначеного банком, а тому суд вважає, що викладені обставини свідчать про наявність спору щодо заборгованості.

Договором №0431/001385 строк повернення позики не встановлений, а тому в даному випадку позика має бути повернута протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги. Вимога (повідомлення про порушення основного зобов`язання №62798) банком пред`явлена 20.06.2018. При цьому, матеріали справи містять належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 її отримала, що встановлено з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та інформації Укрпошти щодо вручення відправлення (а.с.85 том №1 зворот, а.с.134 том №1 зворот). Тому твердження позивачки про те, що повідомлення про порушення основного зобов`язання від 20.06.2018 вона взагалі не отримувала, суд до уваги не приймає.

Повідомлення від 01.04.2019, яке отримала ОСОБА_1 , свідчить про те, що АТ «Укрсоцбанк» відступило своє право вимоги за договором від 16.05.20017 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», про що укладено договір факторингу від 25.03.2019 №2 (а.с.190, 191 том №1).

Дослідивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, керуючись основними засадами (принципами) цивільного судочинства, виходячи з того, що додатки до заяви про вчинення виконавчого напису не містять виписку з рахунку боржника, враховуючи наявність спору щодо розміру та наявності заборгованості, суд приходить до висновку про те, що нотаріус не переконався в безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, а тому вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., що сплачений у провадженні №2/389/920/18 (ЄУН 389/2958/18), 352 грн. 40 коп., що сплачений у провадженні №2-з/389/24/18 (ЄУН 389/2958/18), та 352 грн. 40 коп., що сплачений у провадженні №2-з/389/25/18 (ЄУН 389/2958/18), а всього 1409 грн. 60 коп. (а.с.1, 21, 35 том №1).

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною 2 цієї статті, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5 та 6 статті 137 ЦПК України передбачено, що в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що разом з першою заявою по суті спору (позовною заявою) позивачка подала до суду попередній розрахунок очікуваних судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У даному розрахунку вказано, що позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду, - 352 грн. 40 коп. Витрати на професійну правничу допомогу на час звернення до суду не розраховувались (а.с.17 том №1).

Для підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано ордер від 06.03.2019 серії КР №61574, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання виконаної роботи від 14.01.2020 та розрахункову квитанцію серії АААА №646772 від 14.01.2020 на суму 8000 грн. (а.с.163, 165 том №1, 179 том №2). А акті приймання виконаної роботи вказано, що адвокатом Перемот О.Г. позивачці надано правничу допомогу, а саме: 1) ознайомлення з документами, складання позовної заяви з додатками, попередні консультації, робота з нормативною базою, підготовка правового обґрунтування, складання і направлення адвокатських запитів, збирання доказів, підготовка клопотань, зміни та доповнень позовних вимог, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка до судових засідань у цивільному провадженні, загалом протягом десяти годин; 2) участь в судових засіданнях суду першої інстанції, загалом три години. Також в акті вказано, що оплата адвоката здійснена 14.01.2020 у розмірі 8000 грн.

Представником відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслано суду заперечення проти стягнення та розміру судових витрат на правову допомогу (а.с.102-105 том №2). В своєму запереченні представник відповідача просив у разі задоволення позовних вимог повністю або частково, відмовити в стягненні витрат на правову допомогу за недоведеністю або зменшити їх розмір, оскільки вони не відповідають складності справи, завищені, надумані, необґрунтовані та не доведені жодними доказами. Також представник відповідача в запереченні посилався на практику Верховного суду та практику Європейського суду з прав людини, а щодо даної справи вказав, що матеріали справи підтверджують, що адвокатом неодноразово заявлялись безпідставні, непотрібні для досягнення необхідного позивачці результату, клопотання та заяви, тому витрати на правову допомогу не були неминучими.

Будь-яких доказів на підтвердження вимог та обґрунтування заперечення проти стягнення та розміру судових витрат на правову допомогу представником відповідача не подано. Неспівмірність витрат, всупереч вимогам ч.6 ст.137 ЦПК України, представником відповідача не доведена.

За викладених обставин, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема, поведінку як сторони позивачки так і сторони відповідача, та, зважаючи те, що наявність витрат на правничу допомогу доведено належними та допустимими доказами, та на те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідає вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. При цьому, судом не знайдено підстав для зменшення їх розміру.

Крім того, згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 7 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За таких обставин, дійшовши до висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення позову, суд вважає, відповідно до ч.7 ст.158 ЦК України, що заходи забезпечення позову будуть продовжувати діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.ст.13, 76-81, 133, 134, 137, 141, 158, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною 07.09.2018 та зареєстрований у реєстрі за №4613, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 58124 грн. 52 коп., що виникла за договором від 16.05.2007 №0431/001385, укладеним між нею та АТ «Укрсоцбанк», та 1000 грн. сплаченої нотаріусу винагороди за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , місце знаходження: вул.Вікентія Хвойки,21 м.Київ, 04655, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , місце знаходження: вул.Вікентія Хвойки,21 м.Київ, 04655, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.

Заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою суду від 19.10.2018 у провадженні №2-з/389/24/18 (ЄУН 389/2958/18), якою заборонено приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовій Т.В. вчиняти будь-які дії у виконавчому провадженні ВП 57328181, відкритому за виконавчим написом нотаріуса №4613, виданим 07.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., до моменту вирішення справи по суті; скасовано арешт, що накладений 02.10.2018 постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В., на грошові кошти, що містяться на рахунках, відкритих ОСОБА_1 в установі банку, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, продовжуватимуть діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою суду від 29.10.2018 у провадженні №2-з/389/25/18 (ЄУН 389/2958/18), якою зупинено стягнення у виконавчому провадженні 57328181, яке відкрите за оскаржуваним виконавчим написом №4613, виданим 07.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., продовжуватимуть діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва