ПОСТАНОВА

Іменем України

01 вересня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/2436/20

провадження № 22-ц/4809/1188/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.

учасники справи:

заявник Комунальне підприємство по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради,

боржник ОСОБА_1 ,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2020 року в складі судді Варакіної Н.Б. і

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року Комунальне підприємство по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради звернулось до суду із заявою та просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 основний борг у сумі 20239,71 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2020 року у видачі судового наказу відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що заяву про видачу судового наказу подано юридичною особою до ФОП ОСОБА_1 , що відноситься до юрисдикції господарського суду.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявник звертався до Господарського суду Кіровоградської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь заявника боргу у сумі 20239,71 грн.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 27.03.2020 відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку із припинення державної реєстрації ФОП ОСОБА_1 з 24.01.2017.

Роз`яснено право заявника звернутися із заявою про видачу судового наказу до суду загальної юрисдикції.

23.04.2020 КП по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради звернулося до Кіровського районного суду м. Кіровограда із зазначеною заявою.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2020 відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку із порушенням підсудності, із роз`ясненням, що розгляд такої заяви відноситься до юрисдикції господарського суду.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 353 цього Кодексу, а саме ухвала про відмову у видачі судового наказу, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних земельних трудових сімейних житлових чи інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Правила підсудності регулюються ст. 27-30 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною 1статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції керувався положеннями п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, згідно якого суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

При цьому суд вказав, що розгляд заяви відноситься до юрисдикції господарського суду.

За таких обставин, якщо суд дійшов висновку, що розгляд заяви відноситься до юрисдикції господарського суду, відмовляючи у видачі судового наказу, суд мав би керуватися не п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, а п.4 зазначеної статті, який відсилає до ст.186 ЦПК України, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, з висновками суду першої інстанції, що розгляд заяви відноситься до юрисдикції господарського суду, не можна погодитися з огляду на таке.

Пунктом 16 ч.1 ст.20 та ч.3 ст.147 ГПК України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження та унормовано, що боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи підприємці.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасникам справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 27 березня 2020 року відмовлено Комунальному підприємству по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради про у видачі судового наказу про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати та комунальним послугам в розмірі 20239,71 грн. (а.с.34).

Господарським судом встановлено, що згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 відбулось 24.01.2017, про що здійснено відповідний запис № 2025415 в Реєстрі.

У поданій заяві про видачу судового наказу Комунальне підприємство по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка виникла за період з липня 2018 по лютий 2020 роки, тобто після припинення підприємницької діяльності фізичною особою.

Оскільки ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність, а ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 27 березня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу, з тих підстав, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, і ця ухвала набрала законної сили, що перешкоджає заявнику повторно звернутися до господарського суду з заявою про видачу судового наказу, ухвала суду першої інстанції є передчасною, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

А. М. Головань