справа № 197/1061/17
провадження № 2/197/38/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Леонідової О.В., за участі секретаря Піско Л.В., відповідача ОСОБА_1 (в режимі відеоконфекренції), ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в листопаді 2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що 10.10.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем, договір страхування цивільно-правової відповідальності цього автомобіля укладено між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 . Оскільки відповідач ОСОБА_1 постановою суду визнаний винним у скоєнні ДТП, позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування, суму страхового відшкодування просить стягнути з відповідачів солідарно. В судове засідання позивач представника не направив, до суду надіслана заява про розгляд справи у відсутність представника позивача (а.с. 36).

В судове засідання з`явився ОСОБА_2 та пояснив, що в полісі АК /0681151 від 16.09.2016 зазначено прізвище " ОСОБА_3 ", а він ОСОБА_3 , автомобіль його син продав ОСОБА_1 і той керував автомобілем та скоїв ДТП, поліс він не підписував.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав, суду пояснив, що дійсно він купив автомобіль у сина ОСОБА_2 , шляхом отримання техпаспорту, договір страхування оформляв саме він. Власника автомобіля не пам`ятає, два роки тому автомобіль продав - передав новому власнику техпаспорт, в державних органах купівлю-продаж автомобіля не оформлював. Де знаходиться зараз оригінал страхового полісу йому невідомо.

Ухвалою судді від 20 серпня 2018 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 09.01.2019 витребувано у позивача оригінал Полісу АК/0681151 від 16.09.2016, страхувальник ОСОБА_2 . До суду 06.02.2019 надійшла заява, в якій зазначено, що оригінал полісу в позивача не зберігається, долучена засвідчена копія полісу.

Вислухавши пояснення Якимюка ОСОБА_4 ., відповідача ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2016 встановлено, що 10 жовтня 2016 року о 12 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21063, н/з НОМЕР_1 , в м. Кривому Розі по вулиці Кресівська, не витримав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN GOLF, н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в попутному напрямку та зупинився для повороту ліворуч, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим були спричинені матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1., 12.1., 2.3. б) ПДР України. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7).

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2016 встановлено, що 10 жовтня 2016 року о 12 годині 40 хвилин, в м. Кривому Розі по вулиці Кресівська біля ТРК «Терра», громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці ока не реагують на світло, порушено координацію руху, нечітка хода, на вимогу працівника міліції, у присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду, для встановлення стану наркотичного, алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 8-9). Суду надана копія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК /0681151 від 16.09.2016, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 , забезпечений транспортний засіб - ВАЗ 21063, н/з НОМЕР_1 (а.с. 78). Також суду надана копія паспорту на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 50), клопотань позивача про заміну неналежного відповідача не надходило. На адресу позивача 29.12.2018 надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого, звітом від 01.02.2017 визначена вартість матеріального збитку, потерпілим подана заява про страхове відшкодування, складено страховий акт, розрахунок, та згідно з платіжним дорученням від 15.03.2017 власнику пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, н/з НОМЕР_2 виплачено 4809, 81 грн. страхового відшкодування (а.с.10-29).

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В силу ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, діючій на дату дорожньо-транспортної пригоди, (далі - Закону №1961-IV) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про страхування» в редакції, діючій на дату дорожньо-транспортної пригоди, страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

При цьому суд враховує, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04.07.2018 року.

В ст.1 п. 1.7 Закону №1961-IV вказано, що забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Відповідно до ст. 22 Закону України №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Позивачем відповідно до вимог ст. 36.1 Закону України №1961-IV прийнято вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п в) п. 38.1.1 ст.38 Закону України №1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови водія ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.11.2016.

Відповідно до п.п. д) п. 38.1. ст. 38 Закону України №1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

В Полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК /0681151 від 16.09.2016 вказано, що особливою умовою використання забезпеченого трансортного засобу є використання його з 3-го по 9-й місяці включно, тобто, поліс діяв з 16.09.2016 по 30.09.2016 та з 01.04.2017 по 15.09.2017, а ДТП відбулося 10.10.2016 в незабезпечений Полісом період.

Позивачем заявлено позовні вимоги до винуватця ОСОБА_6 ОСОБА_1 та до особи, яка зазначена страхувальником в полісі - ОСОБА_2 . В судове засідання з`явився ОСОБА_2 , долучив копію паспорту, однак позивачем не заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача та не обгрунтовано будь-які вимоги до ОСОБА_2 .

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 позов визнав, визнання позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовних вимог про визнання полісу (договору страхування) недійсним не заявлено, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги до ОСОБА_1 , в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 77-81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 278, 279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 4809 (чотири тисячі вісімсот дев`ять ) гривень 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" судові витрати в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

В задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Широківський районний суд Дніпропетровської області) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 06.02.2020.

Суддя О.В.Леонідова