Справа № 509/871/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про набуття права власності на житловий будинок за набувальною давністю, суд-

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2017 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що з 1999 року вона проживає на законних підставах за адресою: АДРЕСА_1 (далі по тексту спірний житловий будинок), 08 грудня 2005 року вона належним чином зареєструвала право приватної спільної сумісної власності на Ѕ частини спірного житлового будинку, інша частина належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем після його смерті став відповідач, який фактично спадщину не прийняв, позивачка тривалий час належним чином користується спірним житловим будинком, здійснює будівельні роботи, сплачує комунальні послуги, а тому позивачка просить визнати право власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю.

В ході судового розгляду позивачка фактично підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного.

Відповідно до ст. 263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так судом встановлено, що дійсно 03 серпня 2001 року позивачка ОСОБА_1 була зареєстрована (прописана) у спірному житловому будинку.

08 грудня 2005 року у позивачки ОСОБА_1 перебуває на праві приватної спільної сумісної власності Ѕ частина спірного житлового будинку, який її належить на підставі рішення суду від 01.11.2005 року, яке належним чином зареєстроване в компетентних установах (а.с.6).

02 березня 2012 року відповідач ОСОБА_2 , є власником Ѕ частини спірного житлового будинку, на підставі судового рішення (а.с. 16), рішення суду є чинним.

Позивачка посилається, що вона належним чином користується всім спірним житловим будинком, здійснює будівельні роботи, сплачує комунальні послуги, таким чином позивачка вважає, що вона відкрито та публічно володіє з 1999 року тривалий час спірним житловим будинком.

Згідно рішення суду першої інстанції від 02 березня 2012 року ОСОБА_1 зобов`язана не чинити перешкоди відповідачу у користуванні спірним житловим будинком. З матеріалів справи видно, що з серпня 2011 року між сторонами виникли спірні правовідносини, щодо спірного житлового будинку.

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що позивачка є співвласником спірного житлового будинку, але належних та допустимих доказів відповідно до ст.ст. 77,78 ЦПК України того, що позивачка згідно ст. 344 ЦК України добросовісно володіла спірним житловим будинком не надавала, а сама позиція позивачки, щодо визнання права власності на іншу частину житлового будинку в порядку набувальної давності є помилковою, а тому суд вважає, що позивачка не змогла обґрунтувати свої позовні вимоги.

При подані позову позивачка сплатила судовий збір в повному обсягу, суд прийшов до висновку, що позов не знайшов свого обґрунтування, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-13,77-80,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про набуття права власності на житловий будинок за набувальною давністю - відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.