Справа № 161/5313/20
Провадження № 2/161/2113/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування житлового будинку від 26.02.2019 року він являється власником житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що згідно відомостей будинкової книги серії А №177932 у вказаному будинку зареєстровані в тому числі і відповідачі, однак у ньому не проживають, участі у його утриманні та оплаті комунальних послуг не приймають.

У зв`язку з чим, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Представник позивача до початку судового засідання подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує із підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи у визначеному законом порядку - через оголошення на сайті судової влади. Заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи з`ясовано, що згідно договору дарування житлового будинку від 26.02.2019 року ОСОБА_1 являється власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.02.2019 року (а.с. 7-9).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:1062, що розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, смт. Торчин, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 26.02.2019 року, договором дарування земельної ділянки від 26.02.2019 року (а.с. 10-12).

Відповідно до книги серії А №177932 у вказаному будинку зареєстровані також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (а.с. 13-20).

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку.

Як з`ясовано при перевірці паспортного режиму в АДРЕСА_1 за вказаною адресою відповідачі не проживають, їхні особисті речі відсутні (а.с. 21).

Доказів постійного проживання відповідачів у вказаному будинку всупереч ст. 81 ЦПК України суду не представлено.

Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 72 ЖК України, ст. 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код - невідомо), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код - невідомо), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код - невідомо), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код - невідомо) такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 вересня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк