Справа № 308/4994/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород матеріали справи за заявою адвоката Ракущинець Андрія Андрашовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційного банку «ПриватБанк», про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст.432 ЦПК України,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Ракущинець А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеною заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст.432 ЦПК України, мотивуючи її тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07.10.2019 р., по справі № 308/4994/19, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь AT КБ «Приватбанк» суму боргу за кредитним договором від 29.03.2011р. На підставі зазначеного рішення, видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №61166040.

В подальшому між банком та позичальником досягнуто згоди про погашення боргу за кредитним договором, у зв`язку з чим, позичальником заявником ОСОБА_1 , борг був погашений. Таким чином, станом на день подання даної заяви, обов`язок боржника по виконавчому документу - відповідача в судовому провадженні, відсутній повністю у зв`язку з його добровільним виконанням боржником.

Станом на сьогоднішній день, виконавче провадження не закінчено і заявник прагне, погасивши борг перед банком повністю, не нести відповідальності за бездіяльність стягувача, або нести ризик можливого пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання на протязі 3 років банком.

У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, а саме виконавчий лист, в порядку ст.432 ЦПК України, по справі №308/4994/19, виданий Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 40 547,79 грн.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак його представник адвокат Ракущинець А.А. подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник заінтересованої особи - Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 16 січня 2018 року, у справі №755/15479/14-ц, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 07.10.2019 року заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду, позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.03.2011 року у розмірі 40 547,79 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного судового рішення, Ужгородським міськрайонним судом було видано виконавчий лист.

07.02.2020 року, Ужгородським МВ ДВС ПЗМУМЮ (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження №61166040.

З наданої заявником довідки Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 04.08.2020 р. слідує, що ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , станом на 04.08.2020 р., не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

Тобто, як встановлено в судовому засіданні, у боржника ОСОБА_1 , на даний час, заборгованість перед стягувачем відсутня, а отже підстав для примусового стягнення боргу немає, обов`язок боржника відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням.

З урахуванням викладеного та зважаючи на те, обов`язок боржника ОСОБА_1 перед стягувачем відсутній повністю у зв`язку з його добровільним виконанням боржником, що стверджується наданою заявником довідкою від 04.08.2020 року, суд приходить до висновку, що подана адвокатом заява, в порядку ст. 432 ЦПК України, є підставною та обґрунтованою, а тому підлягає до задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.260,354,432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Ракущинець Андрія Андрашовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Виконавчий лист по справі №308/4994/19, виданий Ужгородським міськрайонним судом, про стягнення ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості в розмірі 40 547,79 грн. - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд в п`ятнадцятиденний строк з дня її винесення.

Суддя В.М. Малюк