печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Габрись О.М.,

справа № 757/15638/19-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»

третя особа: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача Алексашкіна С.В.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа ОСОБА_2 про визнання поруки за договором поруки від 16.03.2007 року припиненою.

Свої вимог обґрунтовує тим, що 16.03.2007 року між нею та АТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір поруки № 7449-П на забезпечення ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором №013/061/7449 від 16.03.2007 року строком до 11.05.2027 року. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.06.2014 року у справі № 592/2562/14-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, що належить позивачу на праві власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16.03.2007 року у розмірі 764 987,21 грн. Враховуючи, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» достроково, до визначеного кредитним договором строку - 2027 року, звернувся з позовною заявою 17.03.2014 року про стягнення заборгованості на предмет іпотеки, тобто змінив строк виконання основного зобов`язання, у зв`язку з чим трирічний строк пред`явлення вимоги до поручителя передбачений п. 4.1 ст. 4 договором поруки закінчився 17.03.2017 року. Крім того, вважає, що порука є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором настав 16.04.2007 року, однак, протягом шестимісячного строку до 16.10.2007 року АТ «Райффайзен банк Аваль» не пред`явило вимоги до поручителя, у зв`язку з чим позивач звернулась з цим позовом та просила визнати поруку за договором поруки припиненою.

Ухвалою суду від 26.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.06.2019 року (т. 1 а.с. 41).

18.06.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Гапон О.Я., в якому зазначено, що 11.11.2011 року між АТ «Райффайзен банк Аваль» та позивачем була укладена додаткова угода №013/061/7449/3 до кредитного договору від 16.03.20007 року, згідно з п. 7 якої встановлено строк позовної давності 70 років для правовідносин за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 та додаткова угода до договору поруки № 7449-П від 16.03.2007 року, відповідно до п.6.9 якої встановлено строк позовної давності у 5 років для правовідносин за договором поруки між банком та позивачем ОСОБА_1 . Крім того, 21.11.2013 року ОСОБА_2 здійснив за кредитом платіж у розмірі 300,00 грн., у зв`язку з чим перебіг позовної давності був перерваний. Таким чином, банк має право вимоги до поручителя у межах строку від 22.11.2013 року по 21.11.2018 року. Крім того, просив застосувати наслідки спливу позовної давності, оскільки позов міг бути поданий лише до 17.03.2019 року (т. 1 а.с. 62-95).

Ухвалою суду від 18.06.2019 року вирішено питання щодо проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Сумським апеляційний судом, справу призначено на 02.10.2019 року (т. 1 а.с. 97).

Ухвалою суду від 02.10.2019 року замінено у справі відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (т. 1 а.с. 119).

Ухвалою суду від 02.10.2019 року вирішено питання щодо проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Сумським апеляційний судом, справу призначено на 02.12.2019 року (т. 1 а.с. 120).

18.11.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив АТ «Райффайзен Банк Аваль», подана представником позивача ОСОБА_3., в якому зазначено, що строк позовної давності не є пропущеним, оскільки позивач, дізнавшись в листопаді 2018 року про невизнання банком факту припинення поруки за договором поруки, звернулась 21.03.2019 року до суду з вимогою про визнання договору поруки припиненим. Крім того, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору, на час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Таким чином, з 17.03.2014 року по 07.11.2018 рік минуло три роки та банк не звернувся до суду в строк три роки, як це було передбачено в договорі поруки від 16.03.2007 року, а тому порука позивача була припинена 17.03.2017 року (т. 1 а.с.123-128).

25.11.2019 року від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої просив визнати поруку за договором поруки від 16.03.2007 року № 7449-П та поруку за додатковою угодою до договору поруки від 11.11.2011 року, які були укладені між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» припиненою (т. 1 а.с. 142-143).

29.11.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» - Алексашкіної С.В., в якому зазначено, що відповідно до додаткової угоди від 11.11.2011 року до договору поруки № 7449-П від 16.03.2007 року, а саме п. 6.9. сторонами погоджено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років. 18.11.2013 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» було надіслано на адресу позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань та встановлено шести десятиденний строк для їх виконання. У зв`язку з невиконанням вимог про дострокове виконання грошових зобов`язань АТ «Райффайзен банк Аваль» у березні 2014 року звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та рішенням суду від 27.06.2014 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі та звернуто стягнуто на предмет іпотеки. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 23.07.2014 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2014 року, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.06.2014 року змінено в частині визначення початкової ціни реалізації предмета іпотеки, та визначено її в сумі не нижчій ніж 580 720 грн. У подальшому, 07.11.2018 року АТ «Райффайзен банк Аваль» знову звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми, рішенням якого від 13.05.2019 року у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кредитним договором від 16.03.2007 року відмовлено. Постановою Сумського апеляційного суду від 31.10.2019 року рішення Ковпаківського районного суду м. суми від 13.05.2019 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову та ухвалене нове, яким позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 013/061/7449 від 16.03.2007 року у сумі 678 813, 53 грн. У зв`язку з пред`явленням 18.11.2013 року до позичальника та поручителя вимог про дострокове виконання грошових зобов`язань, змінився строк виконання зобов`язання за кредитним договором (з дня наступного після закінчення шести десятиденного строку для виконання зобов`язань, встановлених вимогою), та відповідно почався перебіг строку позовної давності. Таким чином, банком було дотримано строк для стягнення заборгованості за кредитним договором від 16.03.2007 року. Крім того, позивач ОСОБА_1 брала участь у всіх судових справах, проте з даною позовною заявою звернулася тільки зараз, отже позивачем пропущено строк для звернення до суду з позовною заявою (т. 1 а.с. 146-233).

Ухвалою суду від 02.12.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2020 року (т. 1 а.с. 236).

Ухвалами суду від 02.12.2019 року, від 06.04.2020 року, від 27.05.2020 року, від 07.08.2020 року вирішено питання щодо проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Сумським апеляційний судом (т.1 а.с. 237, а.с. 249б, т.2 а.с. 8, а.с. 18).

У судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини та доводи, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Алексашкіна С.В. у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на викладене у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа до суду не з`явився з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16.03.2007 року між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (змінило найменування на ПАТ «Райффайзен банк Аваль») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №013/061/7449, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 110000,00 доларів США, зі сплатою 13,75 % річних, строком до 16 березня 2017 року.

11.11.2011 року між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 013/061/7449/3 до кредитного договору, відповідно до умов якої, з дати укладення Додаткової угоди сторони погодили змінити валюту виконання зобов`язань за кредитним договором з доларів США на гривні із розрахунку офіційного курсу НБУ на дату укладення додаткової угоди.

Також сторони домовились, що з дати укладення додаткової угоди проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 14,5 % річних, дата остаточного погашення кредиту - 11 травня 2027 року.

16.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (змінило найменування на ПАТ «Райффайзен банк Аваль») та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 7449-П, відповідно до якого ОСОБА_1 поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобов`язань по кредитному договору № 013/061/7449 від 16.03.2007 року. Відповідно до вказаного договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

Згідно з пунктом 4.1 договору поруки сторони встановили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов`язання. Також порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного строку з дня настання строку виконання зобов`язань не пред`явить вимогу до поручителя (п. 4 ст. 559 ЦК України).

Додатковою угодою від 11.11.2011 року до договору поруки № 7449-П від 16.03.2007 року банк і поручитель ОСОБА_1 узгодили зміну умов договору поруки у зв`язку зі зміною валюти зобов`язання за основним кредитним.

Згідно з п. 6.9 додаткової угоди від 11.11.2011 року сторонами погоджено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років.

18.11.2013 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслав позичальнику ОСОБА_2 та поручителю ОСОБА_1 вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 013/061/7449 від 16.03.2007 року, в яких вимагав протягом не більш 60 календарних днів з дати одержання вказаної вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою відсотків та пені, відповідно до умов кредитного договору у розмірі 705 045,72 грн. (т. 1 а.с. 164-167).

У зв`язку з невиконанням вимог про дострокове виконання грошових зобов`язань, у березні 2014 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.06.2014 року позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме чотирьохкімнатну квартиру, житловою площею 57,1 кв.м, загальною площею 88,18 кв.м що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 013/061/7449 від 16 березня 2007 року в сумі 764987 грн. 21 коп., що складається із: 637366 грн. 69 коп. суми основного боргу, 66 764 грн. 98 коп. суми відсотків, 60855 грн. 54коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту і відсотків та відшкодування сплати судового збору в сумі 3654 грн. на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Сумської обласної дирекції. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки під час проведення виконавчих дій (т. 1 а.с. 173-178).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 23 липня 2014 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 червня 2014 року в частині визначення початкової ціни реалізації предмета іпотеки змінено та визначено її в сумі не нижчій, ніж 580 720 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т. 1 а.с. 168-172).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року рішення Апеляційного суду Сумської області від 23 липня 2014 року залишено без змін (т. 1 а.с. 179-183).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.05.2019 року у справі № 592/16596/18 у задоволенні позовних вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі (т. 1 а.с. 186-189).

Постановою Сумського апеляційного суду від 31.10.2019 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.05.2019 року у справі № 592/16596/18 скасовано, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору № 013/061/7449 від 16.03.2007 року у сумі 678 813 грн.53 коп., судовий збір з кожного по 5030 грн. 37 грн. за розгляд в суді першої інстанції та по 7545 грн.56 судового збору за апеляційний розгляд справи (т. 1 а.с. 190-195).

27.06.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» був укладений договір відступлення права вимоги за № 114/2-13, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 013/061/7449 від 16 березня 2007 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , у тому числі і щодо договору поруки № 7449-П від 16.03.2007 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 111-114).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо кредитор на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, то передбачений ч. 4 ст. 559 цього Кодексу строк пред`явлення вимоги підлягає обрахуванню від цієї дати.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі № 6-3цс13.

Таким чином, звернувшись достроково 17.03.2014 року до суду із вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль» змінив строк виконання кредитного зобов`язання, відтак строк пред`явлення вимоги підлягає обрахуванню з 17.03.2014 року.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з частинами першою та другою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Керуючись положеннями ч.4 ст. 559 ЦК України, необхідно зробити висновок, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом із тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує поняття «термін», який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Верховний Суд України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-6цс14 сформулював правовий висновок, згідно з яким строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування зобов`язання поруки. Право кредитора й обов`язок поручителя після спливу строку поруки припиняються, а тому кредитор не може вчиняти жодних дій щодо реалізації своїх прав, зокрема й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку. Навіть якщо в межах строку поруки була пред`явлена претензія, і поручитель не виконав зазначені у ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами строку існування поруки, оскільки із його закінченням відповідне право припинилося.

Згідно з пунктом 4.1 договору поруки №7449-П від 16.03.2007 року сторони встановили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов`язання. Також порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов`язань не пред`явить вимогу до поручителя (п.4 ст. 559 ЦК України).

При цьому, додатковою угодою від 11.11.2011 року до договору поруки № 7449-П від 16.03.2007 року (викладення договору поруки в новій редакції) банк і поручитель ОСОБА_1 узгодили зміну умов договору поруки, в тому числі відповідно до п. 6.9. вказаної додаткової угоди сторонами погоджено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років.

Звернувшись до суду із позовом 17.03.2014 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 із вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, АТ «Райффайзен Банк Аваль» змінив строк виконання кредитних зобов`язань, тобто строк повернення настав 17.03.2014 року.

З позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся 02 липня 2012 року, тобто в межах п`ятирічного строку обумовленого сторонами (т. 1 а.с. 26-29).

Таким чином, порука за договором поруки № 7449-П від 16.03.2007 року не є припиненою.

З урахуванням викладеного, посилання позивача на шестимісячний строк звернення до суду із вимогою до поручителя є невірним, оскільки сторонами у додатковій угоді від 11.11.2011 року до договору поруки № 7449-П від 16.03.2007 року (викладення договору поруки в новій редакції) обумовлено та погоджено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років, тому положень ч. 4 ст. 559 ЦК України до спірних правовідносин в частині шестимісячного строку звернення не застосовуються.

Крім того, зазначене спростовує доводи позивача про закінчення строку дії самої поруки 17.03.2017 року.

При цьому, суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 при розгляді справ № 592/2562/14-ц та № 592/16596/18 Ковпаківським районний судом м. Суми, будучи стороною у справі, могла заявити зустрічні позовні вимоги щодо визнання договору поруки припиненою та/або оспорити вказаний договір чи подати заперечення.

Водночас, вказаними процесуальними правами ОСОБА_1 на скористалась, а у задоволенні її апеляційної скарги на рішення суду Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/2562/14-ц було відмовлено.

У зв`язку з цим доводи позовної заяви, на котрі посилається позивач як на підставу для задоволення позовних вимог, суд вважає безпідставними та доходить висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Що стосується строків позовної давності, то слід зазначити таке.

Представником відповідача надано заяву про застосування до вказаних правовідносин строку позовної давності до винесення судом рішення.

Відповідно до ч. 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову по суті з підстав його необґрунтованості, тому не застосовує строк позовної давності у цій справі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. 526, 559, 1048 1050 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, код ЄДРПОУ 4032629.

третя особа: ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.В.Батрин