Номер провадження 22-ц/804/1805/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Папоян В.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2020 року, постановлену судом у складі головуючого судді Чернобай А.О. в місті Краматорську Донецької області, в справі номер 234/20590/19 за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року до Краматорського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 , що є спадкоємцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишку недоотриманої пенсії, який увійшов до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 18.07.2018 року.

Стягнуто з Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 залишок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 1818,48 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

18 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в прохальній частині позову позивач просив визнати дії відповідача щодо невиплати всієї суми недоотриманої пенсії його матері ОСОБА_2 за період з квітня 2015 року по день її смерті, тобто по 08.01.2018 року, неправомірними, та зобов`язати відповідача виплатити позивачу всю суму недоотриманої його матір`ю пенсії за цей період.

Суд дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо невиплати недоотриманої пенсії матері позивача є законними та встановив той факт, що пенсію його матері не виплачено за період з 01.04.2015 року по 31.01.2018 року, прийняв рішення про повне задоволення позову, зобов`язавши відповідача виплатити ОСОБА_1 залишок недоотриманої пенсії в розмірі 1818,48 грн.

Суд не врахував, що відповідач нарахував та виплатив позивачу суму пенсії за період з 22.07.2015 року по 31.01.2018 року, а повинен був з 01.04.2015 по 31.08.2018 року.

Тому просив суд ухвалити додаткове рішення задовольнивши вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо невиплати суми недоотриманої матір`ю позивача пенсії за період з квітня 2015 року по день її смерті, тобто по 08.01.2018 року, та зобов`язати відповідача виплатити позивачу всю суму недоотриманої пенсії його матері з точним визначенням даної суми за виключенням

фактично сплачених відповідачем коштів та присудженої судом суми в розмірі 1818,48 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Із вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, задовольнивши вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо невиплати суми недоотриманої матір`ю позивача пенсії за період з квітня 2015 року по день її смерті, тобто по 08.01.2018 року, та зобов`язати відповідача виплатити позивачу всю суму недоотриманої пенсії його матері з точним визначенням даної суми за виключенням фактично сплачених відповідачем коштів та присудженої судом суми в розмірі 1818,48 грн.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду не відповідає обставинам справи, оскільки суд, дослідивши докази та визнавши дії відповідача протиправними, задовольнив позов повністю, але фактично позов задоволений частково без будь-якого визначення підстав для такого задоволення.

Суд в своєму рішенні залишив поза увагою позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача стосовно невиплати всієї суми недоотриманої пенсії його матері ОСОБА_2 за період з квітня 2015 року по 08.01.2018 року та зобов`язання щодо виплати цієї пенсії за цей період.

В відзиві на апеляційну скаргу УПФУ у місті Краматорську Донецької області просив відмовити позивачу в задоволенні апеляційної скарги.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2018 року сума недоотриманої пенсії визначена в розмірі 45249,61 грн, ОСОБА_1 отримав недоотриману пенсію в розмірі 43431,13 грн в грудні 2018 року відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням суду стягнуто з Управління на користь позивача залишок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 1818,48 грн. (43431,13 + 1818,48 = 45249,61).

Крім того, вважає, що предметом позову є зобов`язальний характер про виплату недоотриманої пенсії, тому спір має розглянутий за правилами адміністративного судочинства.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ним 6 липня 2020 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 123).

Крім того, 24 червня 2020 року ОСОБА_1 до апеляційного суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 117).

Представник відповідача УПФУ у місті Краматорську Донецької області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання Управлінням 2 липня 20209 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 122).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез?явившихся сторін.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 лютого 2020 року визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 , що є спадкоємцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишку недоотриманої пенсії, який увійшов до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 18.07.2018 року та стягнуто з Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 залишок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 1818,48 грн. Вирішено питання про судові витрати (а.с. 54-57).

18 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії (а.с. 64).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за його позовом до Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, виходив з її безпідставності.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та нормам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених цивільним процесуальним законодавством; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 18 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в розмірі 45249,61 грн (а.с. 13).

Управлінням ПФУ в м. Краматорську разовим дорученням від 20 грудня 2018 року виплачено ОСОБА_1 пенсію в розмірі 43431,13 грн, і цього факту позивач не заперечує в своїй заяві від 01.08.2019 року (а.с. 20, 21).

4 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом про визнання дій неправомірними щодо невиплати йому, спадкоємцю за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , суми недоотриманої пенсії за період з квітня 2015 року по день смерті матері, тобто, по 8 січня 2018 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка увійшла до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2018 року, та зобов`язання вчинити певні дії, а саме виплатити суму недоотриманої пенсії за період з квітня 2015 року по день смерті матері ОСОБА_2 , тобто, по 8 січня 2018 року, яка увійшла до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2018 року (а.с. 2-4).

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 лютого 2020 року визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 , що є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишку недоотриманої пенсії, який увійшов до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 18.07.2018 року, стягнуто з Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 залишок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 1818,48 грн (а.с. 54-57).

18 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свою заяву тим, що суд, ухвалюючи рішення, не врахував період, за який нарахована недоотримана пенсія, та не визначив точний розмір цієї недоотриманої пенсії (а.с. 64).

Перевіряючи законність ухваленого судового рішення з цього питання, апеляційний суд, враховуючи, що під час ухвалення судового рішення судом першої інстанції розглянуті всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надавались сторонами, встановлена відповідність цих вимог нормам закону та встановленим обставинам у справі, винесено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 із зазначенням в рішенні суми недоотриманої пенсії, що підлягає стягненню, приходить до висновку, що доводи позивача про неповне з`ясування обставин у справі є безпідставними.

При розгляді спору, суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував права та обов`язки сторін, перевірив доводи, обставини справи, надав їм належну оцінку і постановив рішення, яке відповідає вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги, що фактично зводяться до незгоди з рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 лютого 2020 року, не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали від 24 березня 2020 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, тому підстав для скасування ухвали не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати заявника по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 28 липня 2020 року.

Суддя: