Провадження № 2/750/296/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,
з участю: секретаря судового засідання - Хамайко С. В., позивача - ОСОБА_1 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
16.12.2019 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 з підстав, встановлених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР.
Позов мотивує тим, що відповідач добровільно покинула квартиру і більше 10 років не проживає в ній та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить її сім`ю в скрутне матеріальне становище.
У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Будучи допитаною судом в якості свідка показала, що 20 років тому відповідач добровільно покинула спірну квартиру, в зв`язку з тим, що є віруючою людиною і вирішила повністю присвятити своє життя служінню Богові та проживати в якості монахині в Свято-Успенському жіночому монастирі; з того часу відповідач не проживає в квартирі та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг.
Відповідачі не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином.
16.01.2020 судом, за згодою позивача, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Позивач є наймачем і постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 далі - Квартира ), яка належить до державного житлового фонду; за вказаною адресою зареєстровано й місце проживання відповідача (а.с. 6, 8).
Матеріалами справи, зокрема актом від 27.09.2019 і довідкою Свято-Успенського жіночого монастиря (а.с. 7, 9), а також показаннями допитаного судом свідка, які повністю узгоджуються між собою, підтверджується факт непроживання відповідача в Квартирі вже біля 20 років, що свідчить про втрату відповідачем інтересу до вказаного житла.
Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 Кодексу).
У зв`язку з доведенням позивачем факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад шість місяців, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування Квартирою з підстав, встановлених статтями 71, 72 Кодексу.
Керуючись статтями 81, 258, 259, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд
позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Деснянським районним судом м. Чернігова за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів від дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.
Суддя В. О. Коверзнев