Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2020 Справа №607/11912/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., заявника ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Яворського А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю її разом із спадкодавцем ОСОБА_2 з вересня 2012 року до часу відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог заявник вказує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина. Вона є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки більше 5 років проживала однією сім`єю із спадкодавцем, яка була визнана судом недієздатною, опікуном якої була позивач. Однак, звернувши до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було роз`яснено про порядок та черговість спадкування за законом, а саме те хто має право на спадкування у четверту чергу, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. На даний час, вона є єдиним спадкоємцем після ОСОБА_3 , а тому встановлення даного факту заявнику необхідне для спадкування спадкового майна, яке належало померлій. Посилаючись на наведене, просить задовольнити заяву.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник заяву підтримали з підстав викладених у ній, просили її задоволити.

Представник заінтересованої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної конторив судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, при прийнятті рішення покладається на думку суду.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з дитинства хворіла на легку розумову відсталість та перебувала на обліку у Тернопільській обласній комунальній клінічній психоневрологічній лікарні, була інвалідом 2-ї групи з дитинства, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано недієздатною та призначено опікуном її матір ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 30 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1534.

Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулася до суду про встановлення опіки над ОСОБА_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2012 року над ОСОБА_2 встановлено опіку, призначивши ОСОБА_1 її опікуном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 25 жовтня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №1665.

Після її смерті Першою тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №837/2018 до майна померлої ОСОБА_2 .

За життя покійна заповіт не склала.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, 02 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася у Першу тернопільську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки виданої Г ТОВ «Мрія» №6875 від 16.11.2018 року, ОСОБА_1 , проживала з вересня 2012 року в АДРЕСА_1 , проживала без реєстрації та була опікуном своєї сестри - ОСОБА_2 , що була зареєстрована за даною адресою до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили той факт, що з вересня 2012 року ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 та здійснювала за нею догляд, до дня її смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України ).

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним.

В силу вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог статей 315-319 ЦПК України у в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково за рішенням суду.

Дослідивши надані докази - показання свідків, довідку видану Г ТОВ «Мрія» №6875 від 16.11.2018 року, матеріали спадкової справи, суд приходить до переконання, що заявником доведено факт того що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживали разом як одна сім`я постійно з вересня 2012 року до дня смерті ОСОБА_2 .

Встановлено, що на час розгляду справи в суді інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса не зверталися, заповіту остання за життя не складала.

Встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та спадкодавця ОСОБА_2 з вересня 2012 року, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, надасть право заявнику спадкувати за законом після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємець четвертої черги за законом.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що іншого способу захисту прав заявника немає, суд вважає, що заяву слід задовольнити та встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з вересня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315-319, 354, 355 ЦПК України ст. 1258, 1264 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю- задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з вересня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення можу бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, вул. Коперніка, 1, м. Тернопіль, .

Головуючий суддяВ. М. Позняк