Справа № 216/560/19
провадження 2/216/771/20
РІШЕННЯ

іменем України

28 січня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Цапенко О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні місцевого суду в місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, -

встановив:

30 січня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , про про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги наступним.

У позовній заяві зазначено, що з 25.07.2014 по 31.01.2018 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 31.01.2018, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та стягнуто з відповідача на утримання малолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн., щомісячно, до повноліття дитини. Розмір аліментів, що стягується з відповідача не дає можливості для задоволення всіх необхідних потреб дитини та є недостатнім для її гармонійного розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, вважає що зміна способу стягнення аліментів на частку від доходу (заробітку) відповідача буде кращим для задоволення потреб та інтересів дитини, оскільки відповідач офіційно працевлаштований та отримує непогану та постійну заробітну плату, тому просить задовольнити позов та змінити спосіб стягнення аліментів.

26 червня 2019 року на підставі ухвали суду з метою виконання вимог частини 1 статті 189 Цивільного процесуального кодексу України розпочато підготовче провадження у справі, розгляд якої здійснюється у загальному порядку.

31 жовтня 2019 року на підставі ухвали суду, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Зазначила що має дитину від іншого чоловіка, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач не спілкується зі спільною дитиною, зловживає алкогольними напоями.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на ті обставини що має на утриманні ще одну дитину, хоча й повнолітню, та тяжко хвору матір та дружину, сам тяжко хворіє. Зазначив, що має кредитні зобов`язання перед банківським установами. Письмових доказів суду не надав.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року, убачається, що шлюб між сторонами розірвано, стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону (а.с. 5-6).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 17 лютого 2015 року вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 3).

У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована і проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Також суд враховує, що 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2020 рік» від 14 січня 2020 року № 436-IX, прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року - становить - 1779 гривень.

З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2020 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. При цьому, слід змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу(заробітку), визначену позивачем.

Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001року № 2402-III предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання.

Відтак, суд вважає, що за віком відповідач є працездатною особою, доводів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання малолітньої дитини у збільшеному розмірі суду не подав, за таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку про можливість їх сплати останнім.

Розмір аліментів визначений позивачем у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати доньці та який не призведе до порушення його прав та інтересів.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, щодо необхідності задоволення заявленої позовної вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2,5,10-13,19,76-81, 141, 191, 247, 258, 259, 264, 265, 273, 430 ЦПК України, ст.ст. 20,141,192,196 СК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року, з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), з твердої грошової суми 1000 грн. на 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 768 гривен 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Згідно ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов