Справа № 331/4959/19
Провадження № 2/331/409/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря Рухлової М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову зазначив, що 16.10.2007 року між сторонами укладено договір позики (розписка), яким підтверджується, що відповідач взяв у борг 15 000,00 грн. та зобов`язався повернути отримані грошові кошти у строк до 30.10.2007 року. 30.10.2007 року між позивачем та відповідачем укладено ще один договір позики (розписка), яким підтверджується, що відповідач взяв у борг 100 000,00 грн. та зобов`язався повернути отримані грошові кошти у строк до 30.11.2007 року. З листопада 2017 року по сьогодні відповідач не виходить на контакт та останню частину коштів не повернув. Відповідачем за розпискою від 30.10.2007 р. повернуто 2500,00 грн. та за розпискою від 16.10.2007 р. - 6750,00 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано 3 % річних за розпискою від 16.10.2007 р. у розмірі 5220,00 грн. та за розпискою від 30.10.2007 р. у розмірі 33 570,00 грн., а також інфляційні втрати за розпискою від 16.10.2007 р. у розмірі 61 712,00 грн. та за розпискою від 30.10.2007 р. у розмірі 425 600,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточненння, просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 634 282,00 грн., яка складається з: 105 750,00 грн. суми основного боргу; 41 220,00 грн. 3 % річних; 487 312,00 грн. суми інфляційних втрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2020 року відкрито загальне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2020 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судовою повісткою з повідомленням та шляхом розміщення оголошень на сайті, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали.

Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.10.2007 року ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. та зобов`язався їх повернути в строк до 30.10.2007 року, що підтверджується копією письмової розписки.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 повернув частину боргу за розпискою від 16.10.2007 року, а саме: 30.10.2007 р. 500,00 грн., 04.12.2007 р. 200,00 грн., 12.06.2008 р. 200,00 грн., 16.02.2009 р. - 450,00 грн., 20.05.2011 р. 200,00 грн., 10.01.2013 р. - 200,00 грн., 19.02.2014 р. 300,00 грн., 22.04.2016 р. 250,00 грн., 11.08.2017 р. 200,00 грн., на підтвердження чого надає здійснені ним власноруч записи.

30.10.2007 року ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. та зобов`язався їх повернути в строк до 30.11.2007 року, що підтверджується копією письмової розписки.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 повернув частину боргу за розпискою від 30.10.2007 року, а саме: 04.12.2007 р. 800,00 грн., 12.06.2008 р. 800,00 грн., 16.02.2009 р. 650,00 грн., 20.05.2011 р. - 850,00 грн., 10.01.2013 р. 800,00 грн., 19.02.2014 р. - 850,00 грн., 22.04.2016 р. 1000,00 грн., 11.08.2017 р. 1000,00 грн., на підтвердження чого надає здійснені ним власноруч записи.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-63 цс 13), зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

У строк, встановлений договорами позики ОСОБА_2 не повернув суму позики в повному обсязі, а лише частково за договором позики від 16.10.2007 р. в сумі 2 500,00 грн. та за договором позики від 30.10.2007 р. в сумі 6 750,00 грн. Таким чином, сума основної заборгованості за договором позики від 16.10.2007 р. складає 12 500, 00 грн. та за договором позики від 30.10.2007 р. складає 93 250, 00 грн.

У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вимог ст.ст. 625, 1050 ЦК України в разі допущення Позичальником прострочення виконання грошових зобов`язань перед Позикодавцем, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Три проценти річних від суми боргу, згідно розрахунку, зазначеному в позові складає 5220,00 грн. за договором позики від 16.10.2007 року та 36 000,00 грн. за договором позики від 30.10.2007 року, та інфляційні втрати за договором позики від 16.10.2007 року складають 61 712,00 грн. та за договором позики від 30.10.2007 року складають 425 600,00 грн.

Вказаний розрахунок відповідає вимогам закону, відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, власних розрахунків з даного приводу суду відповідачем не подано, а тому суд погоджується з наведеним розрахунком позивача в позові.

Таким чином, боргові розписки ОСОБА_2 від 16.10.2007 року та від 30.10.2007 року є реальним доказом укладення договору позики, а також засвідчує отримання відповідачем від позивача ОСОБА_1 грошових коштів.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ним виконанні боргові зобов`язання, які у нього виникли перед позивачем у зв`язку з укладанням договорів позики.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, позичені гроші позивачу у визначений строк в повному обсязі не повернув, тому суд вбачає підстави для стягнення заборгованості за договором позики від 16.10.2007 року у розмірі 79 432, 00 грн., яка складається з: 12 500,00 грн. сума основного боргу; 5220,00 грн. 3% річних; 61 712,00 грн. інфляційні втрати, а також стягнення заборгованості за договором позики від 30.10.2007 року у розмірі 554 850,00 грн., яка складається з: 93 250, 00 грн. сума основного боргу; 36 000,00 грн. 3% річних; 425 600,00 грн. інфляційні втрати.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 280, 282, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 16.10.2007 року у розмірі 79 432 (сімдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять дві) гривні 00 копійок, яка складається з: 12 500,00 грн. суми основного боргу; 5220,00 грн. 3% річних; 61 712,00 грн. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 30.10.2007 року у розмірі 554 850 (п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, яка складається з: 93 250, 00 грн. суми основного боргу; 36 000,00 грн. 3% річних; 425 600,00 грн. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати у розмірі 6430,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : В.М. Світлицька