КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 287/1991/19-ц

провадження №22-ц/824/11211/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року /суддя Бусик О.Л./

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з вимогами про визнання недійсним договору.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві. /а.с. 28/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у відповідності до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» вона звільнена від сплати судового збору, оскільки вона є споживачем у правовідносинах, що виникли, а тому суд першої інстанції неправомірно повернув позов у зв`язку з несплатою судового збору.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» звернулось з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що кредит позичальниці наданий без конкретної споживчої мети, що вказано п. 4.9 укладеного договору. Вказувало, що суд першої інстанції правомірно повернув позов у зв`язку з несплатою судового збору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 02.12.2019 р. Олевським районним судом Житомирської області, позов направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва за місцем знаходження відповідача.

21.01.2020 року Печерським районним судом м. Києва позов залишено без руху, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2 102 грн.

Додатково судом першої інстанції наголошено позивачу на тому, що їй було надано фінансовий кредит, а не споживчий і оскаржуваний договір не є договором споживчого кредиту, тому їй необхідно сплатити суму судового збору і надати суду документ, що підтверджує її сплату, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України, оскільки дії норм ЗУ "Про захист прав споживачів" не розповсюджуються на дані правовідносини.

22.02.2020 р. позивачем отримано вказану ухвалу, жодних дій не вчинено.

Постановляючи оскаржену ухвалу про повернення позову, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 3 статті 185 ЦПК України якою встановлено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Доводи апеляційної скарги, про те, що у відповідності до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору, оскільки вона є споживачем у правовідносинах, що виникли, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки укладеним між сторонами договором позичальник підтвердила, що кредит отримано не на споживчі цілі /п. 4.9 договору/.

Позивачу було наголошено на тому, що на правовідносини між сторонами не розповсюджується законодавство про захист прав споживачів, жодних контраргументів після отримання ухвали про залишення позову без руху, позивачем не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати, а саме стягненню з апелянта на користь держави підлягає судовий збір, який при подачі апеляційної скарги сплачений не був - 420, 40 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 / на користь держави судовий збір у сумі 420, 40 /чотириста двадцять гривень сорок копійок/ у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: