Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3285/19
Номер провадження2/711/727/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Кондрацької Н.М.

за участю секретаря Мелещенко О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Добросвіт», Державного реєстратора Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Черкаської області Каленчука Микити Андрійовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 16.04.2019р. з позовом до КС «Добросвіт» та державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчук М.А., в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Каленчука М.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №43779683 від 31.10.2018 року про реєстрацію за КС «Добросвіт» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 липня 2006 року між позивачем та відповідачем КС «Добросвіт» було укладено кредитний договір № 00326 сума кредиту за яким становила 105000,00 грн. 23 квітня 2008 року сторони уклали додатковий договір, яким погодили, що сума кредиту складає 145000,00 грн. Розмір відсотків за користування кредитом складає 34% річних. На забезпечення зобов`язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем КС «Добросвіт» було укладено договір іпотеки № 326/1 від 24 липня 2006 року. Предметом іпотеки за договором являється належна позивачу на праві власності квартира АДРЕСА_1 . Здійснення стягнення на предмет іпотеки передбачено розділом 6 Договору іпотеки.

В ході виконання договору у позивача виникла заборгованість. Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 27 травня 2011 року з ОСОБА_1 на користь КС «Добросвіт» стягнуто 375780,31 гривень заборгованості, з яких 133031,20 грн заборгованості за основною сумою кредиту, 242759,11 грн заборгованість за відсотками по користуванню кредитом. Відповідач КС «Добросвіт» подав до органів ДВС виконавчий лист, але згодом в ході примусового виконання рішення його відкликав.

КС «Добросвіт» звернулась до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на предмет іпотеки. Рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову було відмолено. Суд апеляційної інстанції скасував рішення та постановив нове, яким позовні вимоги задовольнив в повному обсязі. Судом касаційної інстанції рішення обох судів скасовано, в задоволенні позову КС «Добросвіт» про визнання права власності на предмет іпотеки відмовлено.

Як зазначає позивач, з інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна він випадково дізнався, що 29 жовтня 2018 року на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 31 жовтня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчуком Микитою Андрійовичем було здійснено реєстрацію права власності на об`єкт іпотеки за Кредитною спілкою «Добросвіт». Серед інших документів державному реєстратору було надано вимогу-повідомлення від 16.10.2012 року.

Позивач вважає, що дії державного реєстратора були неправомірними, оскільки, а ні у КС «Добросвіт» на час державної реєстрації не було права на набуття права власності на предмет іпотеки, а ні наданий державному реєстратору пакет документів не надавав підстав про прийняття Рішення про державну реєстрацію права власності за КС «Добросвіт», тому звернувся до суду з даним позовом.

Разом з позовною заявою, а саме 16.04.2019р. позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Ухвалою суду від 18.04.2019р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 22.04.2019р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03.05.2019р. від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони КС «Добросвіт» вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання ОСОБА_1 в користуванні спірною квартирою.

Ухвалою суду від 06.05.2019р. заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 від 03.05.2019р. задоволено.

21.06.2019р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача КС «Добросвіт». З даного відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що позивачем не доведено в чому саме полягала неправомірність дій державного реєстратора та/або КС «Добросвіт» при зверненні стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за КС «Добросвіт» права власності на спірну квартиру.

Ухвалою суду від 10.07.2019р. клопотання позивача про витребування у Реєстраційній службі Черкаського міського управління юстиції належним чином завірену копію реєстраційної справи про державну реєстрацію 31.10.2018р. права власності на квартиру АДРЕСА_1 - задоволено.

14.11.2019р. від позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.11.2019р. в задоволенні заяви позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 15.11.2019р. провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2019р. ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.12.2019р. справу прийнято до провадження судді Кондрацької Н.М. Призначено судове засідання з розгляду даної справи з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, причину неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить відповідна розписка, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 242).

Представник відповідача КС «Добросвіт» в судове засідання не з`явився. Проте від голови правління КС «Добросвіт» Прокопчук О.П. надійшла письмова заява, в якій просили проводити розгляд даної справи без участі їх представника.

Державний реєстратор Каленчук М.А. в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених про розгляд судового засідання сторін.

Дослідивши письмові докази надані сторонами, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 24.07.2006 року між позивачем та КС «Добросвіт» було укладено кредитний договір № 00326 (із змінами та доповненнями) відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 145 000 грн. із терміном погашення до 24.07.2016 року під 34 % річних (а.с. 17-18).

З метою забезпечення зобов`язання за вказаним кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки № 00326/1 від 24.07.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. (із змінами та доповненнями), відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку КС «Добросвіт» нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належала позивачу на праві власності (а.с. 122-124, 125, 126).

Оскільки позивач належним чином свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконував КС «Добросвіт» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2011 року із ОСОБА_1 на користь КС «Добросвіт» було стягнуто заборгованість за кредитним договором, в сумі 375 780,31 грн. Зазначене рішення набрало законної сили, але не було виконано ОСОБА_1 .

Вказане свідчить, що позивачем не виконувались свої зобов`язання перед відповідачем КС «Добросвіт» за кредитним договором, в зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість. Вказані обставини не підлягають доказуванню в силу приписів ч. 4 cт. 82 ЦПК України.

Відповідно до приписів статті 9, 33 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно приписів статті 36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Отже, вказаними положеннями законодавства унормовано право кредитора (іпотекодержателя) в разі невиконання основного зобов`язання звернути стягнення на предмет іпотеки, в тому числі у спосіб позасудового врегулювання шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, який є документом, що підтверджує перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з Договору іпотеки №00326/1 від 24.07.2006р. укладеного між позивачем та КС «Добросвіт», зокрема, п. 3.1.4, 4.2 та п. 6.3. сторони укладаючи цей договір передбачили, що КС «Добросвіт» має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному цим договором та чинним Законодавством у випадку невиконання, неналежного виконання зобов`язання за кредитним або іпотечним договором. При цьому іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, обравши на власний розсуд будь-який із заходів, в тому числі шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання. У такому випадку цей договір є належною правовою підставою іпотекодержателю для переоформлення права власності на предмет іпотеки. Вартість майна, за якою Іпотекодержатель набуває у власність предмет іпотеки встановлюється незалежним оцінювачем (суб`єктом оціночної діяльності), який призначається Іпотекодержателем.

Відповідно до ч. 2 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 3ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином вбачається, що сторони укладаючи договір іпотеки передбачили відповідне застереження, визначивши право КС «Добросвіт» звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання боржника.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач також посилався на те, що державний реєстратор не мав права вчиняти реєстраційні дії на підставі тих документів, що йому були надані КС «Добросвіт», зокрема, на підставі вимоги, що датована 15 жовтня 2012 року та договору іпотеки № №00326/1 від 24.07.2006р., що містить рукописні виправлення.

Відповідно до приписів статті 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до вищевказаних положень законодавства КС «Добросвіт» звернулось до позивача - ОСОБА_1 із письмовою вимогою № 148 від 15.10.2012 року про необхідність у 30-ти денний строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором № 00326, що станом на 15.10.2012 року становила 584 344,75 грн., одночасно попередивши про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в тому числі шляхом набуття права власності на предмет іпотеки у разі незадоволення вимоги протягом вищевказаного строку (а.с. 120). Вказана вимога була отримана особисто позивачем 22.10.2012 року (а.с. 121). Крім того, дана обставина позивачем не заперечується.

Окремо слід зазначити, що дана вимога була залишена позивачем без виконання.

При цьому, слід зазначити, що положення ЗУ «Про іпотеку» не визначають обов`язку іпотекодержателя надсилати повторні або додаткові (у разі збільшення зобов`язання) вимоги до іпотекодавця із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки така вимога відповідно до приписів ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» пов`язана саме із фактом порушення основного зобов`язання або умов іпотечного договору, яке (порушення зобов`язання) є самостійною підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки.

В подальшому, на виконання положень ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» та положень іпотечного договору, КС «Добросвіт» замовило оцінку предмета іпотеки, згідно із висновком якої від 26.10.2018 року суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 вартість вказаної вище квартири становить 651 500,00 грн. (а.с. 147).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.03.2019р. (номер інформаційної довідки 161436151) 31.10.2018 року рішенням про державну реєстрацію прав № 43779683 державним реєстратором Каленчук М.А., Черкаська філія Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» було зареєстровано за КС «Добросвіт» право власності на іпотечне майно: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 66,3 кв.м. житловою площею 38,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). Підставою для реєстрації визначено: Договір іпотеки № 00326/1 від 24.07.2006 р. (із змінами та доповненнями), висновок про ринкову вартість від 26.10.2018 року, вимоги-повідомлення № 148 від 15.10.2012 року із доказами вручення боржнику (а.с. 9-13).

Доводи позивача з приводу того, що таке звернення стягнення на предмет іпотеки є неможливим, оскільки строк вимоги за кредитним договором і строк примусового виконання рішення минули, не підтверджуються належними доказами та не ґрунтуються на вимогах законодавства, а посилання позивача на приписи п. 7 ч. 11 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо заборони кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув є також помилковими з огляду на наступне.

Так, при перереєстрації права власності на нерухоме майно, державний реєстратор зобов`язаний керуватися вимогами затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Порядок).

Відповідно до п. 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Отже, з викладеного вище вбачається, що іпотекодержатель має право звертатися до державного реєстратора з приводу вчинення реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, виключно після завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк. Отже, даний пункт Порядку, не обмежує іпотекодержателя в задоволенні вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки будь-яким строком, окрім визначеного у п.п.2 п.61 Порядку.

Окремо слід зазначити, що положення п. 7 ч. 11 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», на яке посилається позивач на час вчинення реєстраційних дій державним реєстратором не існувало.

Крім того, неможливо погодитись із доводами позивача стосовно того, що подані державному реєстратору документи (договір іпотеки), відповідно до приписів ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не надавали змоги однозначно тлумачити їх зміст, оскільки договір іпотеки в порушення п.6.16 Правил ведення нотаріального діловодства мав виправлення в п.1.2 договору, в частині розміру житлової площі з цифрами «62.1» на цифру «38.2», які виконані рукописним текстом та засвідчені особистим підписом та печаткою нотаріуса Романій Н.В., без зазначення дати такого виправлення.

Разом з тим, як вбачається з договорі іпотеки, в ньому наявні вказані виправлення в п 1.2 договору, в частині розміру житлової площі з цифри «62,1» на цифру «38,2», і вони були виконані рукописним текстом. Крім того, ці виправлення засвідчені особистим підписом та печаткою нотаріуса Романій Н.В., що, в свою чергу не суперечило законодавству на момент укладення такого договору. Крім того, такі виправлення дозволяють прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

Відповідно до приписів п. 12. Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Отже, вказані виправлення не заважали державному реєстратору визначити їх зміст та перевірити їх відповідність, в тому числі з інформації державних реєстрів, або технічної документації на майно.

Інших підстав для визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Каленчука М.А. позивачем не зазначено.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Черкаської області Каленчука М.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №43779683 від 31.10.2018 року про реєстрацію за КС «Добросвіт» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки суд прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду відшкодуванню за рахунок відповідачів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Добросвіт», Державного реєстратора Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Черкаської області Каленчука Микити Андрійовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 13.08.2020.

Головуючий: Н. М. Кондрацька