Справа № 461/9900/19 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/1300/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши без участі учасників м. Львів цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Галицького районного суду м.Львова від 03 березня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

15 грудня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка станом на 06.11.2019 року становить: по тілу кредиту 11 103,25 грн.; по відсотках 8 294,92 грн., пеня 8 294 , 92 грн.

Оскаржуваним заочним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 03 березня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 11 103,25 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 877,90 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив позивач.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням в частині відмови у стягненні заборгованості про процентах. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення процентів, суд зазначив, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримав вимог законодавства про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Однак такий висновок суду є помилковим, оскільки суд не врахував, що між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструкутуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 03.07.2015 року, згідно з якою відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11103,25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунком 2.1 Генеральної угоди визначено розмір відсоткової ставки на рівні 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Суд належним чином не дослідив зазначений доказ, не врахував, що відповідач частково виконував умови договору та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення відсотків. Просить рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до частин 1,3 статті 369 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму, розгляд справи проводиться у відсутності її учасників.

Згідно частини другої ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт ( далі Генеральна угода) б/н від 03.07.2015 року відповідач по справі ОСОБА_1 отримав грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11 103,25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.2,1 Генеральної угоди розмір відсоткової ставки сторони визначили на рівні 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Відтак, відповідач погодився з умовами Генеральної угоди, зокрема, в частині стягнення відсоткової ставки, що є суттєвою умовою договору.

Відповідач по справі належними чином не виконував умови Генеральної угоди та допустив заборгованість, яка станом на 06.11.2019 року становить 24 295,92 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту 11 103,25 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 4 897,75 грн.; заборгованості за пенею в сумі 8 294,92 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 11 103,25 грн., суд першої інстанції не дав правової оцінки Генеральній угоді, яку сторони уклали між собою, а розглянув спір, виходячи із вимог ст. 634 Цивільного кодексу України ( як договір приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк». Окрім цього, у резолютивній частині рішення суд припустився описки та не зазначив, що в решті позовних вимог відмовляє, хоча в мотивах про це зазначає.

Із висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується та вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю як в частині стягнення відсотків, розмір яких визначений у п.2.1 Генеральної угоди (далі Угода) та становить в сумі 4 897,75 грн. за період прострочення так і в частині оплати штрафу за період прострочки.

В п.2.2 Угоди сторони визначили, що при порушенні умов Угоди щодо сплати заборгованості, позичальних сплачує банку штраф у розмірі 1 287, 34 грн.

Відповідно до частини першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач по справі ОСОБА_1 власноручним підписом у Генеральній угоді взяв на себе зобов`язання виконувати зазначені в Угоді умови відповідно до підписаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Враховуючи те, що підписана сторонами Генеральна угода містить умови про розмір процентів за користування кредитом (п.2.1) та фіксований розмір штрафу за порушення умов договору (п.2.2), колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в цій частині підлягає до задоволення.

Згідно розрахунку, наданого банком, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами становить 4 897,75 грн. Розмір штрафу, визначений сторонами Угоди, має фіксований характер та становить 1287, 34 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції залишив поза увагою ст. 49 Закону «Про банки і банківську діяльність» відповідно до якої надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків.

Отже, кредитний договір є двохстороннім та оплатним. Основною умовою надання кредитних коштів є вимога до боржника про повернення кредитних коштів та отримання процентів за їх користування, що є істотною умовою кредитного договору.

Відповідно до ч.1 п.3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; плорушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 03.03.2020 року скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості по відсотках за користування кредитом та штрафу.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () 4 897,75 грн. заборгованості за відсотками, 1287,34 штрафу та 1798,88 грн. судових витрат по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 серпня 2020 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк