Справа № 545/1398/20
Провадження № 2/545/765/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Шелудякова Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Кудря А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він є власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.2011 року. ОСОБА_2 є донькою заявника та проживала тривалий час в будинку, але близько п`яти років тому остання зібрала свої речі та виїхала.

Враховуючи викладене просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила той факт, що знає позивача досить тривалий час. Відповідачку приблизно п`ять років не бачила за місцем проживання позивача, речей її також в помешканні немає.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала. Про причину неявки відповідач суд не повідомила. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у її відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом /ВРМ/246312/ від 21.07.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-1586 (а.с.9).

Право власності позивача на вказаний житловий будинок також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №31480281 від 29.09.2011 року (а.с.10).

У відповідності до акту про встановлення факту від 04.06.2020 року депутат Ковалівської сільської ради підтвердила, що ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 вже п`ять років, а саме з 2016 року за даною адресою не проживає (а.с.11).

Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавського району, в даному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано троє осіб, а саме: позивач ОСОБА_1 , дружина заявника ОСОБА_4 та їх донька - відповідач по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Наразі ОСОБА_2 не проживає за адресою реєстрації, добровільно залишила вказане вище житло, що підтверджується Актом про встановлення факту від 04.06.2020 року та поясненнями свідка ОСОБА_3 , місце перебування відповідача на теперішній час не відоме.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.1 ст. 321 ЦК України).

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагатиусунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 150 ЖК України, 141, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 383, 391 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте Полтавським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 .

Суддя: Л. В. Шелудяков