Справа № 502/1678/16-ц
УХВАЛА

21 серпня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

представників позивача Поліщук О.М. та ОСОБА_1 , представника відповідача Жур`ян О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

Товариство з додатковою відповідальністю «Саган»

про

захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 02.08.2016 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю «Саган», який у подальшому уточнив та просить суд:

- зобов`язати відповідача замінити поставлені двері на двері, які відповідають замовленню;

- зобов`язати відповідача надати позивачу належним чином оформлені документи на наданий товар;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 47230 гривень та усі судові витрати;

- зобов`язати відповідача зняти два вікна та встановити їх у відповідності до норм та вимог їх встановлення;

- стягнути з відповідача на користь позивача необхідну суму для встановлення 2 дверей загальною сумою 4125 гривень;

- стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію грошових коштів необхідних на оформлення відкосів двох вікон загальною сумою 3650 гривень 50 копійок.

19.08.2020 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом здійснення певних дій, а саме накласти арешт на майно відповідача, яке належить йому на правах приватної власності: транспортний засіб автомобіль FORD Kuga 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву підтримав у повному обсязі та пояснив, що відповідачу на праві приватної власності належить вищевказаний автомобіль. Невжиття заходів забезпечення позову на думку представника позивача може ускладнити, або бавить зробити неможли виконання рішення суду та єфективний захист порушених прав позивача. До подання позову ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідача з вимогою замінити товар, укласти договір, надати належні документи та гарантію на двері. Однак ці звернення відповідачем було проігноровано, що і стало підставою звернення до судуз позовом.

Представник позвача Поліщук Ольга Миколаївна заяву про забезпечення позову підтримала у повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечує, оскільки позивачем не надано належного підтвердження тому, що вказаний автомобіль належить на праві приватної власності саме відповідачу, а не третій особі. Крім того представник зазначив, що відповідач офіційно зареєстрована як приватний підприємець, має постійний щомісячний дохід, звітує до відповідних органів та сплачує податки, тому твердження представників позивача, що незастосування заходів забезпечення позову ускладнить, або унеможливить виконання майбутнього рішення суду є хибними. Також представник зазначив, що розгляд цивільної справи майже закінчено і застосування заходів забезпечення позову на його думку є зайвим.

Між сторонами виник спір предметом якого є якість наданого товару та послуг.

Спірні правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів» та іншими нормами діючого законодавства.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту ч. ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України вбачається, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Для вжиття заходів забезпечення позову потрібні обґрунтовані факти, підтверджені доказами того, що ці заходи необхідно вжити.

Суд, вивчивши доводи та обґрунтування, викладені в заяві про забезпечення позову, дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано доцільності застосування зазначеного ним в заяві виду забезпечення позову - накладення арешту на автомобіль та не обґрунтовано співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. Крім того позивачем не надано належного підтвердження того, що автомобіль на який він просить накласти арет на праві приватної власності належить відповідачу, а не третім особам.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається із вказаних норм ЦПК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України суд може забезпечити позов, у випадках реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У своїй заяві позивач не наводить жодного реального ризику та не представляє будь-яке документальне підтвердження того, що відповідач по справі здійснює чи має намір будь-яким чином здійснити реалізацію майна, пошкодити, передати таке майно третім особам у інший спосіб, зокрема й шляхом укладення цивільно-правових угод.

Враховуючи зазначене, в заяві слід відмовити.

Керуючись ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_3 шляхом накладання арешту на автомобіль FORD Kuga 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання через Кілійський районний суду Одеської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її оголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан