Справа № 450/2900/19 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/4064/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м.Львів

Справа № 450/2900/19

Провадження № 22ц/811/4064/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області, постановлену у м. Пустомити 30 серпня 2019 року в складі судді Мельничук І.І.,

у справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння,-

встановив:

ОСОБА_4 звернувся із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. В заяві просить, з метою забезпечення майбутнього позову про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння: накласти заборону будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі прав на нерухоме майно щодо наступного майна: земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0920, загальною площею 0,0392 га, (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області; земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0921, загальною площею 0,0391 га, (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області; земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0922, загальною площею 0,0559 га, (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області; земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0923, загальною площею 0,0393 га, (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області; заборонити органам Відділу архітектури та містобудування Пустомитівської районної адміністрації вчиняти будь-які дії, спрямовані на внесення змін до будівельних паспортів щодо намірів забудови земельної ділянки чи зміни замовника будівництва об`єктів, які розташовані на зазначених земельних ділянках; заборонити органам Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області та Державній архітектурно-будівельній інспекції України вчиняти будь-які дії спрямовані на реєстрацію декларацій про готовність об`єктів до експлуатації, які розташовані на вказаних земельних ділянках. В обґрунтування заяви посилається на те, що 22 грудня 2015 року він ( ОСОБА_4 ) набув у власність три земельні ділянки, які знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області: земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0920 загальною площею 0,0392 га, (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд); земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0921, загальною площею 0,0391 та, (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд); земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0922, загальною площею 0,0559 га, (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд). Вказує, що 24 грудня 2015 року він (позивач) набув у власність земельну ділянку, яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :01:002:0923, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 грудня 2015 року, індексний номер 50718790. Зазначає, що став одноосібним власником чотирьох земельних ділянок у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області. Стверджує, що реалізовуючи своє право власності на вказані земельні ділянки він використовував їх для будівництва і обслуговування житлових будинків та господарських будівель та споруд. Вказує, що на зазначені земельні ділянки виготовлено наступні документи: на земельну ділянку 1- будівельний паспорт №2257р8-16 від 14 вересня 2016 року та 28 вересня 2016 року ним (позивачем) подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано за №ЛВ72 від 31 жовтня 2016 року; на земельну ділянку 2: будівельний паспорт №2254р8-16 від 14 вересня 2016 року та 28 вересня 2016 року подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано за №ЛВ74 від 31 жовтня 2016 року; на земельну ділянку 3: будівельний паспорт №2256р8-16 від 14 вересня 2016 року та 28 вересня 2016 року подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано за №ЛВ67 від 30 жовтня 2016 року; на земельну ділянку 4: будівельний паспорт №2255р8-16 від 14 вересня 2016 року та 28 вересня 2016 року ним (позивачем) подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано за №ЛВ42 від 30 вересня 2016 року. Зазначає, що маючи всі необхідні дозвільні документи він (позивач) розпочав будівництво зазначених житлових будинків. Станом на 26 серпня 2019 року будівництво цих об`єктів не завершено та будинки не введені в експлуатацію. Стверджує, що право власності на чотири земельні ділянки припинено 1 липня 2019 року на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Світлани Тарасівни від 1 липня 2019 року. Земельні ділянки відчужені на користь ОСОБА_5 . Відповідно до інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земельні ділянки відчужені на користь ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки №ННН731181, зареєстрованого в реєстрі за №576, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко С.Т. 1 липня 2019 року; договору купівлі-продажу земельної ділянки №ННН731182, зареєстрованого в реєстрі за №577; договору купівлі-продажу земельної ділянки №ННН731183, зареєстрованого в реєстрі за №578; договору купівлі-продажу земельної ділянки №ННН731184, зареєстрованого в реєстрі за №579, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко С.Т. 1 липня 2019 року. Зазначає, що не мав наміру на відчуження земельних ділянок та не вчиняв будь-яких правочинів, спрямованих на їх відчуження на користь відповідача чи будь-яких інших осіб. Договори купівлі-продажу чи будь-які інші договори, щодо цього майна він (позивач) не укладав, не уповноважував будь-кого на вчинення такого роду правочинів від власного імені. Таким чином, земельні ділянки вибули із його (позивача) власності поза його волею. Вказує, що від його імені видано довіреності на ім`я ОСОБА_6 на представництво інтересів з правом розпорядження земельними ділянками з правом продажу та з правом передоручення повноважень третім особам №367, 368, 369, 370 від 25 червня 2019 року, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б;. Зазначає, що він не уповноважував ОСОБА_6 на вчинення правочинів щодо розпорядження земельними ділянками, окрім того з такою особою позивач не знайомий, такі довіреності він не підписував, при їх видачі та нотаріальному посвідченні присутнім не був. Вказані довіреності видані напередодні укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок тому є підстави вважати, що саме на їх підставі було відчужено земельні ділянки, які належали йому (позивачу) без його відома та згоди. Вважає такі правочини недійсними. Надалі згідно інформації, відображеної у Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, 6 липня 2019 року, ОСОБА_5 реалізувала дві земельні ділянки ОСОБА_7 згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок №4005 та №4006 посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., а ОСОБА_7 реалізував ці земельні ділянки на користь ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу №714 та №718 від 30 липня 2019 року, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Візняк О.О. 6 липня 2019 року ОСОБА_5 продала дві земельні ділянки (3 і 4) згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок №4007 та 4008 відповідно посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., а ОСОБА_8 реалізував земельні ділянки 3 і 4 на користь ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу №690 та №686 відповідно, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Візняк О.О. Таким чином, ОСОБА_5 , набувши у власність чотири земельні ділянки 1 липня 2019 року, реалізувала їх 6 липня 2019 року на користь третіх осіб. 30 липня 2019 року власником цих земельних ділянок став ОСОБА_3 . Вважає, що земельні ділянки за невідомих йому обставин вибули із його власності внаслідок узгоджених дій невідомих осіб, спрямованих на позбавлення права власності на належні йому об`єкти нерухомості без його волі. Стверджує, що у нього (позивача) виникає право на витребування його майна із чужого незаконного володіння. Вказує, що на зазначених земельних ділянках розташовані чотири житлових будинки, будівництво яких здійснювалось ним (позивачем) на підставі отриманих дозвільних документів. Будівництво будинків завершене, однак такі ще не були введені в експлуатацію, відповідно до вимог чинного законодавства України. Зазначає, що згідно відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно власником земельних ділянок 1-4 є ОСОБА_3 . На них розташовані об`єкти незавершеного будівництва, які будуються ним (позивачем). Зареєструвавши право власності на земельні ділянки, відповідач ОСОБА_3 , як землекористувач набув право ініціювати внесення змін до будівельних паспортів та подати до органів Державної архітектурно-будівельної інспекції декларацію про готовність об`єкта до експлуатації відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року та зареєструвати за собою право власності на зведені ним (позивачем) та належні йому житлові будинки та вчинити щодо належного Позивачу майна будь-які правочини. Просить задовольнити заяву.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 серпня 2019 року задоволено заяву про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння та до набрання рішення у справі законної сили. Постановлено заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі прав на нерухоме майно щодо наступного майна: земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0920 загальною площею 0,0392 га (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області; земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0921 загальною площею 0,0391 га (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області; земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0922 загальною площею 0,0559 га (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області; земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0923 загальною площею 0,0393 га (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області.

Заборонено органам Відділу архітектури та містобудування Пустомитівської районної адміністрації вчиняти будь-які дії, спрямовані на внесення змін до будівельних паспортів щодо намірів забудови земельної ділянки чи зміни замовника будівництва об`єктів, які розташовані на вказаних земельних ділянках.

Заборонено органам Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області та Державній архітектурно-будівельній інспекції України вчиняти будь-які дії спрямовані на реєстрацію декларацій про готовність об`єктів до експлуатації, які розташовані на цих земельних ділянках.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3 . Проситьскасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні заяви. Зазначає, що позивач 22 грудня 2015 року набув у власність три земельні ділянки, які знаходяться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області: земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0920 загальною площею 0,0392 га (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд); земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0921 загальною площею 0,0391 га (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд); земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0922 загальною площею 0,0559 га (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), що підтверджується свідоцтвами про право приватної власності на нерухоме майно від 22 грудня 2015 року. 24 грудня 2015 року набув у власність земельну ділянку, яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :01:002:0923 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 грудня 2015 року, індексний номер 50718790 . Запропонований позивачем виз забезпечення позову у заяві про забезпечення позову суд першої інстанції вважав співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, та задовольнив заяву повністю. Вказує, що 6 вересня 2019 року позивачем подано позов до нього ( ОСОБА_3 ), ОСОБА_5 , яким просив визнати недійсним: договори купівлі-продажу земельної ділянки №ННН731181, №ННН731182, №ННН731183, №ННН731184, зареєстрований в реєстрі за № 576, 577, 578, 579, посвідченя приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу Шевченко С.Т. 1 липня 2019 року; витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 вказані земельні ділянки. Зазначає, що фактичні обставини та обґрунтування позовних вимог і в заяві про забезпечення позову і позовній заяві майже ідентичні. До позову та до заяви про забезпечення позову додані одні і ті ж документи.Стверджує, що відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.Зазначає, що вжиті судом заходи забезпечення позову значною мірою виходять за межі предмету позову та не є співрозмірними з позовними вимогами.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з такого.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Згідно із ч .2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти користуватись та розпоряджатись земельними ділянками.

Згідно із ч. 1 ст. 88 цього Кодексу, землекористувачі мають право споруджувати житлові будинки, виробничі та інші житлові споруди.

Відповідно до вимог п.п. 2.2 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 5 липня 2011 року № 103 у разі зміни намірів забудови земельної ділянки до будівельного паспорта можуть вноситись зміни. Такі зміни вносяться відділами архітектури та містобудування районних державних адміністрацій і дають підстави власнику земельної ділянки зазначити себе як замовника будівництва та подати для реєстрації декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно із ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації, в свою чергу, дає право замовнику зареєструвати за собою право власності на такі об`єкти.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 2 ст. 151 ЦПК України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_4 22 грудня 2015 року набув у власність три земельні ділянки, які знаходяться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області. Земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0920 загальною площею 0,0392 га (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності позивача на вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №12683083 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27239465 від 18 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на нерухоме майно від 22 грудня 2015 року, індексний номер 50538260. Земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0921 загальною площею 0,0391 га, (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності позивача на вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №12682325 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27237799 від 18 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на нерухоме майно від 22 грудня 2015 року, індексний номер 50533489. Земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0922 загальною площею 0,0559 га, (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності позивача на вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №12723818 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27393565 від 23 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на нерухоме майно від 22 грудня 2015 року, індексний номер 50530084.

24 грудня 2015 року позивач набув у власність земельну ділянку, яка знаходиться у с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :01:002:0923 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 грудня 2015 року, індексний номер 50718790. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності позивача на вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №12723818 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27393565 від 23 грудня 2015 року.

З наданих матеріалів справи вбачається, що описані земельні ділянки перейшли у власність інших осіб.

З приводу цього виник спір і подано позов.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та призвести до порушення прав та законних інтересів позивача.

Вид забезпечення позову запропонований позивачем передбачений процесуальним законом.

Судом першої інстанції вірно обраний видзабезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Ухвала суду прийнята з додержанням закону.

Керуючись: ст. ст. 149, 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2020 року.

Головуючий

Судді