КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 грудня 2020 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 753/7775/20

Апеляційне провадження №22-ц/824/15691/2020

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Іванченка М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про повернення коштів

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

на рішення Дарницького районного суду м. Києва ухваленого 31 серпня 2020 року в приміщенні суду під головуванням судді Трусової Т.О.,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2020 року позов Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про повернення коштів - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, 23 листопада 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві через засоби поштового зв`язку направило апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцятиднів з дня йогопроголошення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідно рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення постановлено 31 серпня 2020 року, яке скаржником отримано лише 10 листопада 2020 року, а з апеляційною скаргою до суду звернувся 23 листопада 2020 року, що в силу положень п.1 ч.2 ст. 354 ЦПК України може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Проте, скаржник у своїй апеляційній скарзі не ставить питання поновлення йому строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2020 року.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві необхідно залишити без руху для звернення із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2020 року.

Щодо заяви про звільнення від сплати судового збору суд виходить з наступного.

Скаржником до апеляційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору з підстав того, що бюжетом фонду не передбачені кошти для сплати судового збору, а тому відсутня фінансова можливість сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

З урахуванням викладено апеляційний суд вважає, що звертаючись із заявою про звільнення від сплати судового збору, скаржник не наводить достатньо обґрунтованих причин неможливості його сплати. Саме по собі посилання на відсутність у бюджеті фонду на 2020 рік коштів на сплату судового збору не є підставою для звільнення від сплати судового збору, ставка якого є мінімальною для юридичних осіб.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи вищевикладене, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 3153 грн на реквізити: (отримувач УК у Солом`янському р-ні/ Солом`янський р-н./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA 0026010)та надати до суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у вказаному судом розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2020 року - залишити без руху.

Надати строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для звернення із заявою про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду та подання документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому судом розмірі.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали щодо подання документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому судом розмірі апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Роз`яснити, що в разі не усунення у визначений судом термін недоліків щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у відкритті провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Іванченко