АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року

м. Чернівці

справа № 716/92/20

провадження 822/744/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Одинака О.О., Литвинюк І.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2020 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Сірик І.С.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2018 року. Під час шлюбу в сторін народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час однією сім`єю не проживають. Дитина залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної участі в житті дитини не приймає.

На даний час позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також просила стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи стягнення із дня звернення до суду із даним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заставнівським районного суду Чернівецької області від 11 березня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 22 січня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку в розмірі 500 гривень щомісячно.

Вирішено питання про судові витрати.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині в розмірі 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, позивачка має право на отримання аліментів від відповідача в твердій грошовій сумі, оскільки останній не утримує матеріально свою дружину.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про зменшення розміру аліментів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не взяв до уваги, що він на даний час не працює та знаходиться на утриманні своїх батьків.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 08 жовтня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №06, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання позивача ОСОБА_1 вбачається, що відповідач проживає окремо від дружини, матеріальної допомоги не надає, дитина знаходиться на утриманні матері (а.с. 13).

Згідно довідки Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 20 січня 2020 року син позивача - ОСОБА_4 проживає з матір`ю (а.с. 14).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати сина ОСОБА_4 , а тому з нього на користь позивачки підлягають стягненню аліменти.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не правильно визначив розмір аліментів на утримання дитини, виходячи з такого.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції правильно встановив та врахував обставини, визначені в статті 182 СК України, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, а також ту обставину, що дитина проживає разом із позивачкою, що тягне за собою більше витрат, а тому призначення аліментів у розмірі 1500 гривень не порушить принцип рівності батьків у виконанні обов`язку щодо утримання дітей.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачка має право на отримання аліментів від відповідача в твердій грошовій сумі до досягнення дитиною трьох років, оскільки останній не утримує її матеріально.

Так, відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а тому суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що з відповідача мають бути стягнуті аліменти на дружину до досягнення дитиною трьох років.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2018 року у справі № 541/1208/16-ц .

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які може сплачувати відповідач на користь позивача на її утримання до досягнення їх дитиною трьох років, суд правильно врахував, що відповідач є працездатним, інших дітей, непрацездатних дружини або батьків на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що не працює, при цьому, не надаючи доказів, що він будь-яким чином обмежений у працевлаштуванні, якими можуть бути, зокрема, медичні документи щодо обмеження у певних видах трудової діяльності тощо. Також не надано відповідачем доказів того, що ним приймаються заходи з метою пошуку роботи.

Судом першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження у справі від 03 березня 2020 року запропоновано відповідачу ОСОБА_2 надати до суду відзив на позовну заяву та докази, що підтверджують заперечення проти позову, однак останнім не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він є непрацездатним та не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає малолітня дитини, якій не виповнилось трьох років.

Всі доводи, що викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції, їм надано належну оцінку та вони не спростовують висновків суду першої інстанції. Будь-яких доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий М.І.Кулянда

Судді: О.О.Одинак

І.М. Литвинюк