Справа № 201/7661/20
Провадження № 2-з/201/158/2020
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

31 серпня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Наумова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна спільною власністю подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання недійсним договору купівлі продажу квартири та земельної ділянки, поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна спільною власністю подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання недійсним договору купівлі продажу квартири та земельної ділянки, поділ майна подружжя, яка в провадження судді ОСОБА_4 була передана 12 серпня 2020 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі №201/7661/20.

28.08.2020р. позивачка звернулася із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно спірного нерухомого майна, яке зареєстроване за ОСОБА_3 , а саме:

- земельної ділянки кадастровий номер :03:225:0024, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39612223 від 09.02.2018р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мошковська Н.М.)

- квартири АДРЕСА_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39611816 від 09.02.2018р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мошковська Н.М.)

- квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 67 кв.м.

- квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 56,1 кв.м.

В обґрунтування заявленого позивачка посилалася на те, що вона з відповідачем ОСОБА_2 почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2014 року за адресою: АДРЕСА_4 , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні обов`язки.

Так, грошові кошти за винайману квартири сплачував ОСОБА_2 , позивачка придбавала продукти, сплачувала кредит за автомобіль «Мітсубісі лансер», що був придбаний нею до знайомства з позивачем, однак використовувався на потреби сім`ї. Позивачка витрачала кошти на утримання автомобіля, послуги мобільного зв`язку для сім`ї, матері позивача, подарунки друзям, родичам. Також сплачувала борг по кредитній картці ОСОБА_2 . Між сторонами склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків ще з червня 2014 року без реєстрації шлюбу.

16.10.2015р. сторони зареєстрували шлюб.

З червня 2018 року між сторонами припинились шлюбно-сімейні відносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_5 , яка знаходиться на утриманні позивачки, мешкає з нею.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2020р. шлюб розірвано.

В період з червня 2014 року по жовтень 2015 року, тобто до реєстрації шлюбу, сторони придбали нерухоме майно: квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_3 , які в подальшому було об`єднано в одну квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 123 кв.м. для проживання родиною.

Однак, щоб не наражати на небезпеку родину сторін щодо можливих фінансових санкцій та накладення арешту на їх майно, було прийняте спільне рішення про оформлення квартир на матір відповідача ОСОБА_3 , оскільки вона є пенсіонеркою.

Позивачка з 2008 року до цього часу працює головним бухгалтером на двох підприємствах, є відповідальною особою, яка має право підпису і несе матеріальну відповідальність. Крім того, з 2008 року позивачка є приватним підприємцем ФОП ОСОБА_1 і несе повну матеріальну відповідальність своїм особистим майном.

ОСОБА_2 працював та працює державним службовцем, має невелику заробітну плату, тому не хотів відображати в декларації придбання майна за великі кошти.

Квартири придбавалася шляхом участі в пайовому будівництві. У подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали членами правління ОСББ «Набережний квартал 62А» 1-секція, брали участь в організації укладання договорів щодо охорони ОСББ, щодо придбання господарських товарів та прибирання, укладання договорів на електропостачання, та інших дій необхідних для функціонування ОСББ.

Позивачка має освіту, досвід роботи бухгалтера, тому вела всю бухгалтерську документацію ОСББ. Також позивачка особисто зі своєї банківської картки сплачувала комунальні платежі, що підтверджується квитанціями та рухом по її банківській картці.

У 2017 році сторони вирішили придбати таунхаус, внесли завдаток. Позивачка і відповідач планували продати об`єднану квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 123 кв.м., а за виручені кошти та інші заощадження придбати таунхаус. Квартиру продати не вдалось, а на початку 2018 року слід було розраховуватися із забудовником. Сторони позичили кошти в загальній сумі 12 000 доларів США, після чого придбали земельну ділянку і будинок-таунхаус по АДРЕСА_1 за 87 000 доларів США. Означене майно також було оформлене на матір відповідача ОСОБА_3 .

Сторони планували жити в будинку, а квартиру здавати. Проте сімейне життя не склалося. В березні-квітні 2018 року позивачка дізналася про свою вагітність. З червня 2018 року позивачка переїхала до матері ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_6 , шлюбі відносини припинились.

Відповідач не бажає поділити нерухоме майно, придбане в період шлюбних відносин та зареєстрованого шлюбу, тому позивачка звернулася із цим позовом до суду.

З Реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка дізналася, що 28.08.2020р., що мати відповідача - ОСОБА_3 продала квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 56,1 кв.м.

Тому просить забезпечити позов, оскільки набуте у шлюбі майно бути відчужене на коритись третіх осіб, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Ознайомившись із заявою, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить:

- встановити факт проживання ОСОБА_7 і ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з червня 2014 року по жовтень 2015 року;

- визнати нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 0,1 га та квартиру АДРЕСА_2 - спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру ІНФОРМАЦІЯ_2 та АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині квартири ІНФОРМАЦІЯ_2 та АДРЕСА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя;

- визнати частково недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М., серія та номер 116 від 09.02.2018р., площею 0,1 га по АДРЕСА_1 в частині покупця, визнати покупцями ОСОБА_8 та ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_1 по 1/2 частині в порядку поділу спільного майна подружжя;

- визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири від 09.02.2018р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М., № 2 по АДРЕСА_1 в частині покупця, визнати покупцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 по 1/2 частині в порядку поділу смільного майна подружжя.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007р. № 11, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про неефективність заходу про який просить позивачка. З урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами та змісту викладених обставин, заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчинення реєстрацій дій щодо нерухомого майна, є достатніми та необхідними забезпечення реального виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна спільною власністю подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання недійсним договору купівлі продажу квартири та земельної ділянки, поділ майна подружжя задовольнити.

В порядку забезпечення позову заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав нерухомого майна та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних, та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам та будь-яким державним реєстраторам державним та приватним нотаріусам, державним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно спірного нерухомого майна, яке зареєстроване за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ), а саме:

- земельної ділянки, кадастровий номер :03:225:0024, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39612223 від 09.02.2018р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мошковська Н.М.);

- квартири АДРЕСА_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39611816 від 09.02.2018р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мошковська Н.М.);

- квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 67 кв.м.;

- квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 56,1 кв.м.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копії ухвали надіслати сторонам для відома та для виконання відповідним органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, в тому числі щодо внесення записів до відповідних реєстрів.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси сторін:

Позивач:

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_7 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_8 ;

ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_9 .

Суддя О.С. Наумова