КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/8712/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/355/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Іванченка М.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Державної іпотечної установи, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заїзжай Катерини Миколаївни про встановлення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором та зняття заборони відчуження на нерухоме майно,

за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Даниленка В.В.,-

встановила:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Просив: встановити, що він виконав всі свої боргові зобов`язання за кредитним договором № 11-62/13-00735-с-а від 21 червня 2013 року в повному обсязі; зняти та вилучити записи про обтяження в частині майна ОСОБА_1 , а саме: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 76,4 кв.м, житлова площа 38,2 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 червня 2013 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено кредитний договір № 11-62/13-00735-с-а. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором також укладено договір іпотеки від 21 червня 2013 року.

Позивач своєчасно та добросовісно виконував свої зобов`язання за кредитним договором перед банком. У жовтні 2015 року позивач отримав повідомлення від Державної іпотечної установи про те, що банк відступив, а ДІУ набула всіх прав вимоги за іпотечним кредитом.

У листопаді 2015 року позивач звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із проханням роз`яснити, як і кому сплачувати платежі в погашення заборгованості. В листі від 24 листопада 2015 року банк вказав проводити оплату платежів за реквізитами банку.

Листом від 29 січня 2016 року банк повідомив позивача, що останній може сплачувати іпотечну заборгованість як безпосередньо ДІУ так і банку. Після цього всі платежі в погашення заборгованості за кредитом позивач здійснював безпосередньо ДІУ.

Згідно довідки від 06 грудня 2017 року № 3-071331/7548 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» повідомив, що заборгованість позивача перед банком за кредитним договором від 21 червня 2013 року відсутня.

На звернення позивача до ДІУ про надання довідки про повне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ДІУ листом від 26 грудня 2017 року відмовило.

22 березня 2018 року позивач звернувся із заявою до нотаріуса про зняття заборони відчуження на його майно у зв`язку із виконанням ним всіх зобов`язань за іпотечним кредитом, однак нотаріус відмовив у знятті заборони.

Позивач зазначає, що він виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується довідкою банку, однак відповідачі своїх зобов`язань перед позивачем не виконали.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року позов задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_1 виконав всі свої боргові зобов'язання за кредитним договором № 11-62/13-00735-с-а від 21 червня 2013 року.

Знято та вилучено записи про обтяження в частині майна ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), а саме: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальна площа 76,4 кв.м, житлова площа 38,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0): запис про іпотеку № 1399595 Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підстави виникнення іпотеки: договір іпотеки, серія та номер: 185 (ВРТ 36) від 21.06.2013, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заїзжай К.М., заборона за реєстровим № 186, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 3379893 від 21.06.2013, іпотекодержатель: Державна іпотечна установа, код ЄДРІпОУ 33304730; номер запису про обтяження 1400531 Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 3382503 від 21.06.2013, підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер: 185 (ВРТ 36) від 21.06.2013, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заїзжай К.М., обтяжувач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», код ЄДРІПОУ 09807856.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Державна іпотечна установа просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що апеляційна скарга необґрунтована, необ`єктивна та не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

У судовому засіданні представник Державної іпотечної установи вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 та його представник проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується відповідною довідкою з Банку від 06 грудня 2017 року.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 11-62/13-00735-с-а.

Розмір кредиту: 200 000 грн 00 коп.

Термін користування: з 21 червня 2013 року по 20 червня 2017 року включно.

21 червня 2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 .

11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір відступлення права вимоги № 17/4-В.

Згідно п. 1.2. договору первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаними у додатках до цього договору.

Пунктом 2.1. договору вказано відкладальна умова про те, що п. 1.2. набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день у випадку неповернення банком установі суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом у строк визначений кредитним договором і отримання банком від ДІУ повідомлення про відступлення на користь нового кредитора прав вимоги, що має підтверджуватись відміткою про одержання банком копії повідомлення.

12 жовтня 2015 року Державна іпотечна установа направила ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги № 7095/11/2, в якому зазначила, що 17 вересня 2015 року набрав чинності договір відступлення права вимоги № 17/4-В, укладений між ДІУ та Банком в частині відступлення банком та набуття ДІУ всіх прав вимоги за іпотечним кредитом по якому ОСОБА_1 виступає позичальником.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що ним виконані всі свої зобов`язання за кредитним договором перед банком, що підтверджується довідкою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 06 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом(ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В матеріалах справи міститься повідомлення про відступлення прав вимоги від 12 жовтня 2015 року № 7095/11/2, згідно якого Державна іпотечна установа повідомила ОСОБА_1 про набрання 17 вересня 2015 року чинності договору відступлення права вимоги № 17/4-В від 11 лютого 2015 року, та набуття ДІУ всіх прав вимоги за іпотечним кредитом по якому ОСОБА_1 виступає позичальником.

У повідомленні зазначено, що з 17 вересня 2015 року здійснення усіх платежів в погашення заборгованості за іпотечним кредитом необхідно здійснювати через установи АТ «Ощадбанк» або АБ «Укргазбанк» за відповідними реквізитами. У разі використання інших, ніж вказані платіжних реквізитів (у тому числі реквізитів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), платежі за кредитним договором будуть вважатися ДІУ простроченими.

До повідомлення додано вимога ДІУ до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 17 вересня 2015 року, договір відступлення права вимоги № 17/-4-В від 11 лютого 2015 року, завірена копія Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, незважаючи на отримання повідомлення про відступлення права вимоги, ОСОБА_1 продовжував здійснювати платежі по кредитному договору на реквізити ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Враховуючи, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні, та необхідність здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором на реквізити ДІУ, та утриматися від оплати будь-яких коштів в погашення боргу за основним зобов`язанням на рахунки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», колегія суддів вважає, що відсутні підстави для висновку про виконання ОСОБА_1 своїх кредитних зобов`язань, та необхідність зняття записів про обтяження.

Колегія суддів критично оцінює довідку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 06 грудня 2017 року про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором № 11-62/13-00735-с-а від 21 червня 2013 року, оскільки з вересня 2015 року Державна іпотечна установа стала новим кредитором, а тому саме перед цією установою у боржника існує обов`язок сплати кредитних коштів.

Належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором № 11-62/13-00735-с-а від 21 червня 2013 року перед Державною іпотечною установою матеріали справи не містять.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 вересня 2019 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 114 грн 40 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Державної іпотечної установи, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заїзжай Катерини Миколаївни про встановлення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором та зняття заборони відчуження на нерухоме майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи судовий збір в розмірі 2 114 грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21 січня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: М.М. Іванченко

С.Г. Музичко