САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6679/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.02.2020 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2019 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування свої вимог позивач зазначив те, що 03.06.2010 між банком та ОСОБА_1 була підписана заява №б/н, відповідно до умов якої остання отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак відповідач ОСОБА_1 порушила умови договору та не виконала покладені на неї зобов`язання за даним договором, у зв`язку з чим станом на 01.09.2019 має заборгованість 12575,26 грн. Просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 12575,26 грн. за кредитним договором №б/н від 03.06.2010 та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

19 грудня 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.64-65).

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.

Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 03.06.2010 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 була підписана заява №б/н, відповідно до умов якої остання отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.15-50).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом із умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак вказані зобов`язання та вимоги закону відповідачем не виконані.

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.06.2010 між позивачем та відповідачем вбачається, що станом на 01.09.2019 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 12575,26 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту 2831,16 грн., заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання 6819,09 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1850,00 грн., штрафу (фіксована складова) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 575,01 грн. (а.с.8-14).

Враховуючи викладене суддя вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за нарахованими відсотками, штрафи та суму сплаченого судового збору з відповідача ОСОБА_1 .

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання та заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн., то суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в цій частині позовних вимог.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову.

Як встановлено судом, позивачем за період з 03.06.2010 по 01.09.2019 нарахована відповідачу пеня за прострочене зобов`язання у розмірі 6819,09 грн. та пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1850,00 грн.

Проте наявність у позивача можливості стягувати із відповідача надмірні грошові суми, як пеню і штрафи, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання пеня і штрафи перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення свідчить про недотримання положень ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тобто у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суддя доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають частковому задоволенню.

Отже, з урахуванням того, що відповідачу ОСОБА_1 за несвоєчасне виконання зобов`язання за заявою від 03.06.2010, було одночасно нараховано, як заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання у розмірі 6819,09 грн., заборгованість за пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1850,00 грн., так і штрафи, які складаються зі штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 575,01 грн., суддя вважає, що з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 2831,16 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 575,01 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 526, 527, 530, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.5-13, 34, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-283 ЦПК України, суддя

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором №б/н від 03.06.2010, що складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту 2831,16 грн., штрафу (фіксована складова) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 575,01 грн., а всього 3 906,17? грн., а також судові витрати по справі в сумі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев