УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

27 серпня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду,

ВСТАНОВИЛА:

26.08.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно двокімнатну квартиру, загальною площею 42 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 14.04.1997 року Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області.

Заявник ОСОБА_1 у своїй заяві зазначила, що має наміри звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, оскільки 01.06.2018 року дала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 13000 доларів США зі строком повернення боргу 01.08.2020 року. Станом на 25.08.2020 року боржниця борг не повернула. Із газети «Із рук в руки» за 24.08.2020 року заявнику стало відомо, що ОСОБА_2 подала оголошення про продаж квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка їй належить. У випадку продажу квартири ОСОБА_2 , заявник не зможе задовольнити свої вимоги за рахунок майна боржника.

Заяву про забезпечення позову передано судді Майдан С.І. 27.08.2020 року.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення особи, яка подала заяву.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані заявником документи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із заяви ОСОБА_1 та доданих документів вбачається наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо повернення суми боргу у розмірі 13000 доларів США.

У заяві про забезпечення позову заяви ОСОБА_1 просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , оскільки остання надала оголошення про продаж вказаної квартири та у випадку продажу квартири ОСОБА_2 , заявник не зможе задовольнити свої вимоги за рахунок майна боржника.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 (ІН: НОМЕР_1 ) є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42 кв.м.

З огляду на предмет позовних вимог, які має намір заявити ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що достатнім та співмірним із заявленими вимогами буде вид забезпечення позову шляхом заборони здійснення відчуження спірного нерухомого майна, оскільки спірне нерухоме майно може бути відчужене на момент виконання рішення, що значно ускладнить в подальшому виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому заява про забезпечення позову до подання позову до суду з врахуванням припису п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України підлягає задоволенню частково.

Захід забезпечення позову у вигляді накладення заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42 кв.м., знаходиться в прямому зв`язку із предметом позову та невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (ІН: НОМЕР_1 ) відчуження нерухомого майна:

- двокімнатної квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 (ІН: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 14.04.1997 року Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області).

В решті заяву залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання заявником відповідної позовної заяви заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п.15.5. ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан

Ухвала підлягає негайному виконанню з 27.08.2020 року.

Суддя: С.І.Майдан