Справа № 606/1029/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Чаповської Н.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовлі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку площею 2,6483 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 земельну частку (пай) розміром 2,72 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі на місцевості на підставі сертифікату серії ТР №0166133. Позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку. Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з тим, що після складення заповіту передано у приватну власність земельну ділянку і ОСОБА_2 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,65 га, серії ТР №019679. Посилаючись на наведене просив задовольнити позов.

Позивач у судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду письмову заяву, у якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав, просила їх задоволити.

Представник відповідача Іванівської сільськоїради Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнав.

Судом встановлено, що 27.04.2006 року на підставі розпорядження Теребовлянської райдержадміністрації від 22.09.2004 року №569 ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №019679 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га, яка розміщена на території Іванівської сільської ради Теребовлянського району, кадастровий номер : 010010087.

30.10.1998 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого заповіла сину ОСОБА_1 земельну частку (пай) розміром 2,72 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі на місцевості та належить їй на підставі сертифікату серії ТР №0166133 , заповіт посвідчений секретарем Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №274.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим виконавчим Іванівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №17.

Згідно витягу із державного земельного кадастру про земельну ділянку №HB-019, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6483 га, яка розміщена на території Іванівської сільської ради Теребовлянського району, кадастровий номер : :01:001:0087.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом на належну їй земельну ділянку, площею 2,6483 га, яка розміщена на території Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

ОСОБА_1 у встановленому Законом порядку прийняв спадщину, шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, за якою і було заведено спадкову справу №92/2020 від 05.05.2020 року після смерті ОСОБА_2 . Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. за №172/02-31 від 05.05.2020 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у звязку з тим, що заповіт посвідчений на правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку пай, серії ТР №0166133 від та після складення заповіту ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку і було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,6483 га, серії ЯГ №019679. Спадкоємці, які мають право на обов"язкову частку, згідно ст. 1241 ЦК України відсутні, чоловік померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 помер в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Спадщина після смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відкрилась після 2004 року, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України 2004 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу вимог ч. 1 ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу вимог ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку успадкував належну їй спірну земельну ділянку, однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,6483 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.3, 4, 12, 81, 200, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392, 1216 - 1218,1233,1236, 1269 ЦК України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6483 га, яка розміщена на території Іванівської сільської ради Теребовлянського району, кадастровий номер : :01:001:0087, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка