Єдиний номер справи 481/394/18
Провадження 22-ц812/59/20 Головуючий по 1 інстанції Вжещ С.І.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Серебрякова Т.В.,

секретар судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участі: прокурора Цвікілевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області

на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2019р.

за позовом заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Гавеля Оксана Олександрівна, про зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію,

встановила:

У березні 2018р. заступник керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області пред`явив в інтересах Держгеокадастру у Миколаївській області позов до ОСОБА_1 , ФГ «Агро».

В позовній заяві та в судовому засіданні прокурор зазначав, що рішенням Новобузької районної ради Миколаївської області №10 від 22.07.1994р. ОСОБА_2 надано для ведення селянського (фермерського) господарства 50 га ріллі, із земель запасу Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (5 га в приватну власність, а 45 га - в постійне користування).

На підставі даного рішення ОСОБА_2 видано Державний акт на право постійного користування землею площею 45 га серії МК №682 для ведення селянського (фермерського) господарства.

В подальшому за результатом інвентаризації земельна ділянка, яка видавалась ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована із присвоєнням кадастрового №:03:000:0439 з уточненням площі - 44,0207 га.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 05.05.2014р. за ОСОБА_2 визнано право постійного користування вказаною земельною ділянкою площею 45 га в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.08.2017р. на підставі названого судового рішення приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Гавеля О.О. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухому майно запис №22004004 про реєстрацію права користування земельною ділянкою за ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що судове рішення від 05.05.2014р. суперечить положенням ст.ст.92,131, п.6 перехідних положень ЗК, за змістом яких право користування земельною ділянкою, що виникло у особи на підставі державного акту на право постійного користування землею, не може входити до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало це право, і яке було скасоване постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.07.2018р., позивач просив зобов`язати відповідачів повернути у розпорядження держави земельну ділянку площею 44,0207 га, а також скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №22004004 від 17.08.2017р. про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) з кадастровим номером :03:000:0439, за ОСОБА_1 .

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2019р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідачі, в поданих відзивах на апеляційну скаргу, вважають рішення суду законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, рішенням Новобузької районної ради Миколаївської області №10 від 22.07.1994р. ОСОБА_2 із земель запасу Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області та території КПСП «Майорівське» для ведення селянського (фермерського) господарства надано в постійне користування земельну ділянку площею 45 га.

18.01.1995р. ОСОБА_2 видано Державний акт серії МК №682 на право постійного користування земельною ділянкою.

06.12.2013р. за результатом проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою, земельна ділянка, що надавалась ОСОБА_2 зареєстрована із присвоєнням кадастрового номера :03:000:0439 з уточненням площі - 44,0207 га.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 05.05.2014р. за ОСОБА_1 визнано право постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.08.2017р. на підставі названого судового рішення приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Гавеля О.О. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №22004004 про реєстрацію права користування земельною ділянкою за ОСОБА_1 .

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.07.2018р. рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 05.05.2014р. скасовано, а у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Дане рішення було скасоване з процесуальних міркувань, а саме у зв`язку із не залученням до участі у справі всіх суб`єктів спірних правовідносин.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 04.03.2019р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування.

Як видно з рішення № 44509920 державного реєстратора прав на нерухоме майно Білик Н.С. від 10.12.2018 року, до якого звернулась представник Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Воротинцева І.М., з заявою про проведення державної реєстрації права користування земельною ділянкою з реєстраційним № 248, кадастровий номер :03:000:0439, у здійсненні реєстраційних дій було відмовлено у зв`язку з накладенням арешту на дану земельну ділянку за ухвалою суду від 02.04.2018р.

Із заявою про припинення права постійного користування земельною ділянкою (ст.142 ЗК) ОСОБА_1 не зверталась.

За повідомленням Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 24 квітня 2017р., актів обстеження від 30 травня 2017р., 26 березня 2018р. спірною земельною ділянкою користується ФГ «Агро», засновником якого є також і ОСОБА_1 .

Відповідно до повідомлення Баштанського управління ГУ ДПС у Миколаївській області платником податків за земельну ділянку за період 2016-2019 роки є ФГ «Агро».

Враховуючи те, що на час внесення приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Гавеля О.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №22004004 про реєстрацію права користування земельною ділянкою за ОСОБА_1 рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 05.05.2014р. не було скасовано в установленому порядку, то можна погодитись з висновком суду про відсутність підстав, передбачених ст.18,26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.1212 ЦК для задоволення позову.

Доводи в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права підлягають відхиленню, тому що при вирішенні даної справи слід враховувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 20.11.2019р. у справі №368/54/17, провадження №14-487цс19 відповідно до якої право довічного користування земельною ділянкою входить до спадкового майна. При вирішенні спору судом касаційної інстанції було взято за основу рішення Констиитуційного Суду України від 22.09.2005р. №5-рп (справа про постійне користування земельними ділянками), яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" ЗК щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990р. N 563-ХII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Таким чином, не зважаючи на наявність рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 04.03.2019р., яке ґрунтувалось на протилежній від рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005р. №5-рп та згаданої правої позиції Великої Палати Верховного Суду, на даний час не можна вважати, що ОСОБА_1 остаточно втратила можливість оформити спадкові права на спірне майно.

Оскільки суд ухвалив правильне по суті рішення, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області залишити без задоволення, рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2019р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 15 січня 2020р.

Головуючий: Судді: