Справа № 199/5601/19
18 серпня 2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Ковтун К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа магазин ІНФОРМАЦІЯ_1, про захист прав споживачів, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа Магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 , про захист прав споживачів.
21 травня 2019 року позивачка звернулася до магазину, де їй було запропоновано направити камеру до сервісного центру. Позивачка погодилась та залишила техніку у магазині. Згідно з актом приймання товару №1633, камера передавалась до сервісного центру без пошкоджень, що знайшло своє відображення у описі зовнішнього стану товару, відповідно до якого будь яких ушкоджень виявлено не було, стан близький до ідеального, є окислення роз`ємів зарядки.
Позивачка просила повернути грошові кошти за камеру, яка спочатку з вини виробника мала істотні недоліки, а тепер ще з вини сервісного центру має механічні ушкодження, що повністю виключає можливість її подальшого використання за призначенням, однак отримала відмову у поверненні коштів.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала, про що надала письмову заяву.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Представник третьої особи магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, по день та час судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Після виявлення несправності придбаного товару його було передано для проведення гарантійного ремонту, що підтверджується актом приймання виробу №1633 від 20.05.2020 року(а.с.14).
Згідно з вимогами статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
У силу ч.1 ст.1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору
Відповідно до ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.
Відповідно до п.5 ст.1 вищезазначеного закону гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:
1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;
2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.(ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Відповідно до п.26 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року №506, гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, пов`язаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів.
Суд дійшов всиновку, що згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Отже, судом встановлено, що позивач придбала у відповідача товар, який має істотний недолік, і це було встановлено протягом гарантійного строку, а тому у неї виникло право вимагати від відповідача заміни товару на такий же або аналогічний, із числа наявних у продавця (виробника) товар або розірвати договір та повернути сплачену за товар грошової суми.
Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів" при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред`явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
При цьому відповідно до ст.52 ЦК України, фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Відповідно до положень чинного законодавства у випадку припинення діяльності фізичної особи-підприємця, зобов`язання цього суб`єкта господарювання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за ним як за фізичною особою, яка відповідає за їх належне виконання всім своїм майном, на яке може бути звернено стягнення.
У п.70 постанови ВСУ від 05.06.2018 року у справі №338/180/17 зроблено висновок, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Висновок ВСУ, викладений у постанові від 04.12.2013 року у справі №6-125цс13 підтверджений в п.39 постанови ВСУ від 05.06.2018 року у справі №338/180/17.
Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що в судове засідання відповідач не з`явився, не надав доказів, які б спростовували вимоги даної позовної заяви щодо продажу неякісного товару та відмови усунути його недоліки, замінити товар на такий же або аналогічний, тому суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви про розірвання договору купівлі-продажу товару та стягнення на користь позивачки вартості товару неналежної якості підлягають задоволенню.
За змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу професійну допомогу.
Відповідно до ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Враховуючи, що позивачі у справах про захист їхніх прав як споживачів звільнені відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" від сплати судового збору під час розгляду справи, судовий збір за поданим позовом має бути компенсований відповідачем в дохід держави у розмірі 840,80 грн..
Керуючись ст.ст. 4,7, 9, 12, 13, 18, 19, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 223, 244, 245, 259, 263-265, 268, 280-289, 353, суд, -
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа Магазин ІНФОРМАЦІЯ_1, про захист прав споживачів, - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 800 (вісімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 28.08.2020 року.
Суддя