УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Колесник С.А., за участю секретаря судового засідання Болибок С.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій просить: визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із позивачем, батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ; витребувати від Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради висновок щодо доцільності визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із позивачем, батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 26.08.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та почато підготовче провадження.

Одночасно із поданням позовної заяви, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, яка відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та підстави для її повернення заявнику відсутні, у якій заявник просить забезпечити його позов шляхом дозволу на тимчасове проживання його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , до розгляду справи у суді по суті, що є вкрай необхідним, враховуючи інтереси самої дитини.

В заяві про забезпечення позову заявник посилається на те, що ним подано позов до суду про визначення місця проживання дитини з батьком. При цьому, він, ОСОБА_1 , перебував у шлюбі з ( ОСОБА_4 ) ОСОБА_5 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рішенням суду від 12.07.2013 з заявника було стягнуто аліменти на користь сина у розмірі ј частки від усіх доходів. ОСОБА_1 ніколи не залишав сина, відвідував його у вільні від роботи часи, але зустрічі відбувалися у присутності або матері дитини, або бабусі. В 2013 році батьку стали перешкоджати зустрічатися із сином, докоряючи, що він намагається створити нову сім`ю. 22.10.2013 було встановлено порядок участі у вихованні сина наступним чином: перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця. Але рішення відповідачем не виконувалося належним чином. 08.08.2020 заявнику під час телефонної розмови із колишнім співслужбовцем стало відомо, що відповідачка хворіє на онкологічне захворювання на четвертій стадії та перебуває у Головному військовому клінічному госпіталі ГУНП України, а ранку 09.08.2020 впала в кому, а дитина знаходиться з бабусею, якій понад 80 років. 15.08.2020 ОСОБА_1 вперше отримав можливість зустрітися із сином без стороннього нагляду, познайомив його із своєю теперішньою дружиною, вони провели час разом, отримавши позитивні враження від спілкування. Саме тоді батько дитини впевнився в тому, що син і досі не знає про стан здоров`я своєї мами. 18.08.2020 ОСОБА_1 прибув до квартири АДРЕСА_4 , за місцем тимчасового знаходження дитини, де мешкає його бабуся із наміром відвести дитину спочатку до психолога, а тоді до матері, але двері йому ніхто не відкрив. Заявник вказує, що рідні його колишньої дружини будуть утримувати дитину у себе, що вони діють безвідповідально по відношенню до дитини, порушують її інтереси, права, існує погроза спричинення їй психологічної травми, не організовують надання такої необхідної допомоги психолога у склавшихся умовах, що стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову і, не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-10 частини 1 статті 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5,6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, не знаходить підстав для її задоволення, оскільки позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, заява є передчасною, оскільки сама по собі подача позову ще не є підставою для застосування заходів забезпечення позову, про які просить заявник.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 149-153, 258, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, відповідно до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Суддя С.А. Колесник