ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року

м. Харків

Справа № 643/15190/18

Провадження № 22-ц/818/241/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунової А.І.,

учасники справи:

позивач - спільне підприємство «Радміртех» у формі товариства з обмеженою відповідальністю,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника Олександра Сергійовича на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2019 року в складі судді Калмикової Л.К.

п о с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року спільне підприємство «Радміртех» у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 1 250 000 грн.

У вересні 2019 року від представника відповідача Дергачова В.С. надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року заяву представника позивача - Спільного підприємства ««РАДМІРТЕХ» » у формі товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову задоволено повністю. Накладено арешт та заборону на відчуження земельної ділянки, кадастровий номер :00:000:0397, площею 0,1505 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 220; квартиру однокімнатну, площею 37,50 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 1835 грн. 00 коп., реєстраційний номер 18561424; будинок, загальною площею 109,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 159541 грн., реєстраційний номер 14938190, яка належать на праві власності ОСОБА_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду по цій же справі від 18 червня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на дану ухвалу суду задоволено частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року в частині накладення арешту і заборони відчуження квартири однокімнатної, площею 37,50 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 1835 грн. 00 коп., реєстраційний номер 18561424; будинку, загальною площею 109,5 м.кв, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 159541 грн., реєстраційний номер 14938190 - скасовано і відмовлено представнику Спільного підприємства «Радміртех» у формі товариства з обмеженою відповідальністю в частині заяви про арешт та заборону відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна.

В іншій частині ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року залишено без змін.

Зазначив, що існують наступні підстави для скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту і заборони відчуження земельної ділянки, кадастровий номер :00:000:0397, площею 0,1505 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 220: на момент звільнення ОСОБА_1 з посади Генерального директора СП «Радміртех» у формі ТОВ у представника власника та самого підприємства не було жодних майнових претензій до ОСОБА_1 ; згідно Акту перевірки Головного управління ДФС у Харківській області від 10.01.2018 року за № 102/20-40-14-02-08 відображено той факт, що спеціалістами Головного управління ДФС у Харківській області під час проведення перевірки не було встановлено порушень вимог чинного законодавства ОСОБА_1 ; заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача не підлягають поверненню за умови, що особа, яка зробила такі виплати, здійснила їх, по-перше, добровільно, по-друге, за відсутності рахункової помилки з її боку і, по-третє за відсутності недобросовісності з боку набувача. Тобто, якщо, наприклад, виплата стала наслідком якоїсь іншої помилки платника (помилки у документах тощо), вищеперераховані виплати поверненню не підлягають.

Просить скасувати захід забезпечення позову у вигляді арешту та заборони на відчуження земельної ділянки, кадастровий номер :00:000:0397, площею 0,1505 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 220.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2019 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Дергачова В.С. про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

09 жовтня 2019 року до Харківського апеляційного суду представником ОСОБА_1 - адвоката Дергачовим В.С. подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2019 року. Зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, судом першої інстанції порушено вимоги ст. ст. 89, 158, 183, 260 ЦПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем надано копію додаткової угоди до контракту з генеральним директором від 17 листопада 2017 року; копію угоди сторін від 17 листопада 2017 року; копію протоколу загальних зборів від 17 листопада 2017 року; копію акту Головного управління ДФС у Харківській області від 10 січня 2018 року за № 102/20-40-14-02-08. Відповідно до п. 3 Додаткової угоди до контракту з генеральним директором від 17 листопада 2017 року роботодавець (позивач) заявляє про відсутність у нього будь-яких претензій, в тому числі майнових, до Генерального директора щодо виконання останнім умов контракту. Власник СП «Радміртех » підтвердив відсутність претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 за результатами діяльності ОСОБА_1 як генерального директора СП «Радміртех» у формі ТОВ. Власник СП «Радміртех» ОСОБА_4 зазначив в угоді, що підтверджує відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до юридичної відповідальності за результатами діяльності ОСОБА_1 . Після звільнення з посади генерального директора ГУ ДФС у Харківській області було проведено документальну перевірку СП «Радміртех» за період з 01 липня 2016 року по 30 вересня 2017 року, за результатами якої порушень не виявлено. Проте судом першої інстанції дані докази не досліджено, оцінки цим доказам не надано, суд не навів матеріальних та процесуальних норм права, якими він керувався при ухваленні рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника О.С. на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Радміртех» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Радміртех» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

11 листопада 2019 року до апеляційного суду представником СП «Радміртех» Бугайчук В.І. подано відзив на апеляційну скаргу. Вважає ухвалу законною, обґрунтованою та такою, що ухвалена без порушень норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції дотримано вимог законодавства, правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання. З огляду на те, що позовні вимоги СП «Радміртех» задоволено частково скасування заходів забезпечення позову може мати наслідки у вигляді неможливості виконання рішення суду. Крім того, спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що доводи представника відповідача про незаконність арешту та заборони відчуження земельної ділянки з огляду на розташування на ній будинку, власником якого не є відповідач, колегія суддів Харківського апеляційного суду відхилила, оскільки земельна ділянка є об`єктом права власності відповідача на нерухоме майно і наявність на ній житлового будинку іншої особи не виключає можливості звернення на неї стягнення у разі задоволення позову. Представником відповідача доводів в обґрунтування можливості задоволення клопотання не надано, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що в жовтні 2018 року спільне підприємство «Радміртех» у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 1 250 000 грн.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року заяву Спільного підприємства «Радміртех» у формі ТОВ про забезпечення позову задоволено повністю.

Накладено арешт та заборону на відчуження відносно :

- земельної ділянки, кадастровий номер :00:000:0397, площею 0,1505 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 220;

- квартири однокімнатної, площею 37,50 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 1835 грн. 00 коп., реєстраційний номер 18561424;

- будинку, загальною площею 109,5 м.кв,розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 159541 грн., реєстраційний номер 14938190, які належать на праві власності ОСОБА_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на дану ухвалу суду задоволено частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року в частині накладення арешту і заборони відчуження квартири однокімнатної, площею 37,50 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 1835 грн. 00 коп., реєстраційний номер 18561424; будинку, загальною площею 109,5 м.кв, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 159541 грн., реєстраційний номер 14938190 - скасовано і відмовлено представнику Спільного підприємства «Радміртех» у формі товариства з обмеженою відповідальністю в частині заяви про арешт та заборону відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна.

В іншій частині ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року залишено без змін.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову , так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною першою ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно вимог ч. 1-8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як свідчать матеріали справи, у жовтні 2018 року спільне підприємство «Радміртех» у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 1 250 000 грн.

Як встановлено судом, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 заяву представника позивача - Спільного підприємства «Радміртех» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову задоволено.

Вирішено: накласти арешт та заборону на відчуження відносно :

- земельної ділянки, кадастровий номер :00:000:0397, площею 0,1505 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 220;

- квартири однокімнатної, площею 37,50 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 1835 грн. 00 коп., реєстраційний номер 18561424;

- будинку, загальною площею 109,5 м.кв,розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 159541 грн., реєстраційний номер 14938190, які належать на праві власності ОСОБА_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2019 ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року в частині накладення арешту і заборони відчуження однокімнатної квартири, площею 37,50 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 1835 грн. 00 коп., реєстраційний номер 18561424 і будинку, загальною площею 109,5 м.кв, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 159541 грн., реєстраційний номер 14938190 скасовано і відмовлено представнику Спільного підприємства «Радміртех» у формі товариства з обмеженою відповідальністю в частині заяви про арешт та заборону відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна.

В іншій частині ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року залишено без змін.

При цьому щодо обраних позивачем та застосованих судом першої інстанції способів забезпечення позову стосовно земельної ділянки, кадастровий номер :00:000:0397, площею 0,1505 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , ухвалою апеляційного суду було встановлено, що вказана земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, 1102 від 24 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Власенко І.В.

Доводи апелянта про незаконність арешту та заборони відчуження земельної ділянки з огляду на розташування на ній будинку, власником якого не є відповідач, колегія суддів відхилила, оскільки земельна ділянка є об`єктом права власності відповідача на нерухоме майно і наявність на ній житлового будинку іншої особи не виключає можливості звернення на неї стягнення у разі задоволення позову.

Частинами четвертою, п`ятою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, апеляційним судом було встановлено законність обраного позивачем способу та застосування судом заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :00:000:0397, площею 0,1505 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . А також, що заява позивача СП «Радміртех» у формі ТОВ про вжиття заходів забезпечення позову в цій частині обґрунтована, зважаючи на приписи ст.151 ЦПК України та обставини справи. Не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 04 жовтня 2019 року Дергачівським районним судом Харківської області ухвалено рішення, яким позов ТОВ «Радміртех» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Радміртех» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 1 006250,75 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Мельником О.С. на зазначене судове рішення подано апеляційну скаргу.

Доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника О.С.в його заяві про скасування заходів забезпечення позову зводяться до незаконності їх застосування, а не підстав для їх скасування в порядку статті 158 ЦПК України, однак, це питання було предметом дослідження судом апеляційної інстанцій під час перегляду ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 рокув апеляційному порядку відповідно до вимог Глави 1 Розділу V ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду про часткове задоволення позовних вимог не набрало законної сили, у даному випадку не змінились обставини, що зумовили застосування накладення арешту на спірний об`єкт нерухомості, оскільки такі заходи були вжиті судом, з метою забезпечення виконання потенційного рішення суду про задоволення позову, а подальше їхнє скасування може призвести до ускладнення поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування застосованих судом заходів забезпечення позову.

Разом із цим, застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження належного відповідачу на праві власності нерухомого майна не призведе до обмеження права відповідача володіння та користування зазначеним майном, а лише тимчасово унеможливить розпорядження ним.

Крім того, обставини, на які посилається апелянт, стосуються розгляду справи по суті, водночас, закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

З огляду на встановлені обставини правові підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дергачова В.С. про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника Олександра Сергійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 січня 2020 року.

Головуючий І.О. Бровченко

Судді І.В. Бурлака

А.І. Колтунова