КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 373/239/18 Головуючий у 1 інстанції: Залеська А.О.
провадження № 22-ц/824/1570/2020 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Мараєвої Н.Є.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2019 року у складі судді Залеської А.О у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельно-технічна експертиза», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» про визнання дій неправомірними, визнання експертного звіту неправомірним та його скасування, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який уточняла в ході розгляду справи та просила:

- Визнати дії ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» неправомірними у зв`язку з порушенням пунктів 1.6, 1.10 ДБН А.2.2-1-2003; п.17 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення експертиз, затвердженого постановою КМУ від 11.05.2011 №560, п.18 постанови КМУ від 11.07.2002 №956; порушення пункту б) - гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей, пункту ж) - гласність і демократизм при прийнятті рішень, реалізація яких впливає на стан навколишнього природного середовища, формування у населення екологічного світогляду, ст.ст.3, 9, 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»

- у зв`язку з відсутністю публікації «Заяви про наміри», відсутністю публікації про планову діяльність;

- у зв`язку з порушенням права позивача брати участь у процесі підготовки матеріалів оцінки впливу на навколишнє середовище;

- у зв`язку з порушенням права позивача на доступ до інформації та на участь у процесі прийняття екологічно значимого рішення на порушення права на безпечне життя та здорове довкілля;

- у приховуванні від відповідача (ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза») скасування містобудівних умов №23-06-173 від 24.02.2016 року та отримання інших містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки №23-06-288 від 09 вересня 2016 року;

- у зв`язку з введенням позивача в оману шляхом публікації в газеті «Вісник Переяславщини» №21 від 21 березня 2017 року «Будують не ТЕЦ, а деревообробне підприємство»;

2) Визнати дії ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» неправомірними в зв`язку з порушенням пунктів 1.6, 1.10 ДБН А.2.2-1-2003; пунктів 6, 15 та 17 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення експертиз, затвердженого постановою КМУ від 11.05.2011 року №560; порушенням п.2.11 ДБН А.2.2-1-2003; порушенням пункту б) та пункту ж) статті 3, статей 9 та 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»

- у зв`язку з використанням в експертному звіті неправдивої інформації стосовно публікації «Заяви про наміри» у місцевих засобах масової інформації: в газеті «Вісник Переяславщини» №35 від 17 травня 2016 року та публікації про плановану діяльність в газеті «Вісник Переяславщини» за №37 від 24 травня 2016 року (стаття «Перспективи»);

- у зв`язку з використанням звіту оцінки впливу на навколишнє середовище без урахування інтересів позивача.

3) Визнати недійсним та скасувати експертний звіт від 02 серпня 2016 року №7-099-16ЕП/КО щодо розгляду проектної документації «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000кВт в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області».

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що вона є мешканкою м.Переяслав-Хмельницького Київської області, в якому будують електростанцію на біомасі встановленою потужністю 5000 кВт по вулиці Героїв Дніпра, 38-а/1 . Як член громади міста вона виступає проти будівництва цього об`єкту, оскільки введення в експлуатацію ТЕС може негативно вплинути на екологію міста та значно погіршити її стан здоров`я та стан здоров`я решти мешканців міста.

Позивачка вважала, що мало місце порушення чинного законодавства при отриманні відповідачем ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» всякого роду рішень, дозволів на будівництво, експертних висновків, містобудівних умов тощо, що не гарантує їй та всій громаді міста конституційне право на безпечне і здорове життя, екологічне і чисте довкілля.

Зазначала, що практична реалізація права громадськості брати участь у розробленні Оцінки впливу на навколишнє середовище відповідачем ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс» не забезпечувалася, інформація про будівництво екологічно небезпечного об`єкту приховувалася і громадськість вводили в оману.

Вказувала, що порушення відповідачами положень нормативно-правових актів, про які вона зазначає в позовних вимогах призвели до порушення її прав, які передбачені і гарантовані Орхуською конвенцією та Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища». Зокрема, зазначала про порушення права на доступ до інформації та участь в процесі прийняття рішень, що стосуються навколишнього середовища, оскільки на початковому етапі планування будівництва її позбавили можливості надавати зауваження щодо оцінки впливу екологічно небезпечного об`єкту.

Позивачка також оскаржувала дії та бездіяльність ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза», що пов`язані зі складанням Експертного звіту від 02.08.2016 року №7-099-16-ЕП/КО щодо розгляду проектної документації «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000кВт в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області», в якому вона виявила неправдиві, перекручені та неповні відомості стосовно технічних характеристик основного обладнання та щодо перевірки ОВНС, який був складений без попереднього обговорення з мешканцями міста екологічних наслідків будівництва відповідного об`єкта.

Зазначала, що Експертний звіт містить відомості про інформування зацікавленої громадськості згідно з вимогами пунктами 1.6, 1.10 ДБН А.2.2-1-2003 шляхом публікацій «Заяви про наміри» у місцевих засобах масової інформації, а саме: в газеті «Вісник Переяславщини» №35 від 17.05.2016 року та публікації про планову діяльність в газеті «Вісник Переяславщини» №37 від 24.05.2016 року.

Проте, зазначене не відповідає дійсності, оскільки заява про наміри, згідно в додатку ДБН А.2.2-1-2003 має обов`язкову форму, якої не було дотримано, а інформація про планову діяльність відповідачем - забудовником перед складанням експертного звіту не була опублікована.

Позивачка також вказувала, що саме з вини відповідача ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс», в порушення п.1.9 ДБН не було здійснено інформування населення та не було проведено обговорення проекту та планової діяльності екологічно небезпечного об`єкту. Після цього повинно було відбутися коригування матеріалів ОВНС з урахуванням громадських інтересів і лише потім їх мали подати на узгодження і проходження відповідних експертиз.

Як наслідок, остаточний звіт ОВНС в порушення п.1.10 ДБН не містить доказів врахування громадських інтересів; перелік матеріалів, наданих замовником і виконавцем ОВНС на розгляд місцевого населення та громадських організацій, перелік питань і зауважень громадян, обґрунтовані відповіді; узагальнені рішення про враховану частину громадських пропозицій та обґрунтування, що стосуються їх неврахованої частини.

Позивачка стверджувала, що відповідач - ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс» на момент розроблення проектної документації та складання експертного звіту приховав від розробників та експертів, що 30.06.2016 року рішенням міської ради були скасовані містобудівні умови і обмеження, видані для будівництва ТЕС, а також надав неправдиві відомості проектантам щодо технічних характеристик об`єкту експлуатації та його складових, що не було перевірено ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза», та, на її думку, призвело до неправильних висновків у Експертному звіті.

З Оцінкою впливу на навколишнє середовище вона була ознайомлена після відкриття провадження у цій справі, а саме, під час розгляду в Господарському суді Київської області справи за позовом Переяслав-Хмельницької міської ради до ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення її в попередній стан, де вона була представником міської ради.

Під час ознайомлення з копіями матеріалів оцінки впливу на навколишнє середовище нею було виявлено, що всі кліматичні характеристики та фонові концентрації взяті для Яготинського району, а не міста Переяслав-Хмельницького, та вказувала на інші неточності в ОВНС.

Крім того, зазначала, що ТЕС є об`єктом підвищеної небезпеки, який має викиди та відходи, які відповідно ОВНС будуть утилізуватися шляхом вивозу стоків автотранспортом згідно угоди з фірмою «Викачка каналізаційних ям», проте в загальнодоступних державних реєстрах реєстрація такої фірми відсутня.

Також зазначала, що було порушено вимоги Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, що затверджені наказом МОЗ України від 19.06.1996 за №173.

Зазначала, що в Експертному звіті вказано, що згідно з висновком Головного управління Держпраці у Київській області від 16.06.2016 року №54/4204 проектована електростанція на біомасі не відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки та не підлягає державній реєстрації у Держреєстрі ОПН. Проте, на думку позивачки, зазначене не відповідає дійсності, бо зазначений об`єкт ніхто не перевіряв. ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс», як суб`єкт господарювання не провів ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки та не надіслав усім зацікавленим та компетентним органам повідомлення про результати ідентифікації за формою, що затверджена Постановою КМУ від 11.07.2002 за №956.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що скасування Експертного звіту є неналежним способом захисту прав на інформацію та на участь в обговоренні планування будівництва, фактів порушення прав позивача на безпечне та чисте довкілля не виявлено, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що Експертний звіт є потенційною загрозою для навколишнього середовища тепер та в майбутньому.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідач ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» направив суду відзив на позовну заяву та надав пояснення із запереченнями проти позову (т.1 а.с.117-124; т.2, а.с.108-112; 211-222 ).

Так, відповідач вважає, що звертаючись до суду позивачка не конкретизувала про захист яких саме порушених прав свобод чи законних інтересів вона просить, не зазначила наслідки такого порушення та не обрала спосіб їх усунення. Її втручання в господарські відносинами між ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» та ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» по складанню Експертного звіту від 02.08.2016 за №7-099-16-ЕП/КО щодо розгляду проектної документації «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5 мВт в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області», відповідач вважає неприпустимим, а тому вона не має права оскаржувати Експертний звіт.

Вказує на те, що пункти 1.6, 1.9 та 1.10 ДБН А.2.2.-1-2003, на які посилається позивачка, втратили свою юридичну силу, так як державно-будівельні норми не були приведені у відповідність із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VІ від 17.11.2011 року, де не передбачено залучення громадськості при проведенні експертиз. В свою чергу, Закон «Про планування і забудову територій», з якими пов`язані вищевказані положення ДБН, втратив чинність з прийняттям Закону 3038-VI.

Аргументує заперечення проти позову також тим, що експертиза проекту, в тому числі і розділу ОВНС, проведена на замовлення забудовника повноважною експертною організацією ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» із залученням експертів різних галузей та у відповідності до Порядку затвердження проектів будівництва і проведення експертизи, затвердженого Постановою КМУ від 11.05.2011 року за №560.

Стверджує, що відповідачами жодним чином не порушено особисте право позивачки ОСОБА_1 і громади міста Переяслав-Хмельницький на безпечне і здорове життя, екологічне й чисте довкілля, оскільки екологічна експертиза від 15.12.2017 року за №06.2-04/5929 за матеріалами проекту «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5 мВт в м. Переяслав-Хмельницький» проведена Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації і не встановила жодних загроз безпечному довкіллю.

Представник відповідача стверджував, що позивачка подала до суду штучний позов про визнання дій неправомірними та скасування Експертного звіту, оскільки він не спрямований на відновлення або припинення нібито порушених прав позивачки на інформацію, участь в обговоренні ОВНС та на безпечне навколишнє середовище. Справжні наміри позивача - це домогтися закриття ТЕС, в тому числі і шляхом скасування Експертного звіту. При цьому, позивачка перебирає на себе повноваження органів державної влади, які мають здійснювати контроль за дотриманням суб`єктами господарювання будівельно-технічних вимог та вимог природоохоронного законодавства.

Відповідач - ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» вказав також на перекручування позивачкою положень та понять нормативно-правових актів, а також змісту Експертного звіту та ОВНС. Електростанція на біомасі побудована в місті Переяслав-Хмельницькому на підставі всіх необхідних документів та позитивних висновків експертів та успішно працює від липня 2018 року. Компетентні органи регулярно здійснюють контрольні заміри щодо забруднення навколишнього середовища і жодних порушень не виявляють.

Відповідач - ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» у письмових поясненнях із запереченнями проти позову (т.3 а.с.2-7), які були оголошені судом в судовому засіданні, зазначив, що Експертний звіт складено відповідно до положень Порядку затвердження проектів будівництва і проведення експертизи, затвердженого Постановою КМУ від 11.05.2011 року №560. Вказує, що позивач є неналежним суб`єктом оспорення цього Звіту в судовому порядку. У випадку незгоди позивачки ОСОБА_1 з Експертним звітом, вона має право звернутися зі своїми зауваженнями та клопотаннями до Міністерства будівництва та житлово-комунального господарства, як контролюючого органу за дотриманням законодавства при проведенні експертизи проекту будівництва, а відповідне Міністерство за наявності для того підстав може провести перевірку та подати до суду позов як належний позивач.

Відповідач також зазначав, що доказів того, що ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» порушила якісь права позивачки нею не надано, не вказано та не доведено будь-які негативні наслідки Експертного звіту для навколишнього середовища в майбутньому. В позовних вимогах, як спосіб захисту порушених прав, не зазначено, які заходи повинен вжити виконавець звіту на усунення нібито порушених прав. Просив відмовити в задоволенні позову до ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» у зв`язку з неналежністю позивача у справі про оскарження Експертного звіту.

Судом встановлено, що рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради від 20.10.2015 року надано дозвіл ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду по вулиці Героїв Дніпра, 38-а/1 , площею 1,1293 га для розміщення, будівництва, експлуатації будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій згідно коду КВЦПЗ - 14.01 (т.1 а.с.237).

Рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради від 17.12.2015 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, площею 1,1293 га для розміщення, будівництва, експлуатації будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс», розташовану в місті Переяслав -Хмельницькому по вулиці Героїв Дніпра, 38-а/1 , кадастровий номер: : 01:023:0047 (т.1, а.с.238).

28.12.2015 року між Переяслав-Хмельницькою міською радою в особі міського голови Костіна Т.В. та ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» в особі керівника Куковальського В.О. укладено договір оренди земельної ділянки для розміщення, будівництва, експлуатації будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, кадастровий номер: : 01:023:0047, строком на п`ять років (т.1 а.с.50-52).

Встановлено, що 24 лютого 2016 року відділом архітектури містобудування та використання земель виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» видані містобудівні умови та обмеження земельної ділянки №23-06-173 для будівництва електростанції за адресою вулиця Героїв Дніпра, 38-а/1 в місті Переяслав-Хмельницькому .

02 серпня 2016 року ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» на замовлення ТОВ «Енергопромислова група Югенергопромтранс» (договір №7-099-16 ЕП/КО від 12.07.2016) провела експертизу проектної документації «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000 кВт в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області», розробником якої є ТОВ «Харківський проектно-конструкторський інститут «ТТЕПЛО-ЕЛЕКТРОПРОЕКТ-СОЮЗ», та склала Експертний звіт №7-099-16-ЕП/КО (т.1, а.с.73-97).

В додатку до експертного звіту на сторінці 14 вказано, що об`єкт експертизи відноситься до п.1 «Переліку видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 28.08.2013 року №808. Інформування зацікавленої громадськості здійснено згідно з вимогами п.п.1.6, 1.10 ДБН А 2.2-1-2003 шляхом публікації заяви про наміри та публікації про планову діяльність у місцевих засобах масової інформації: в газеті «Вісник Переяславщини №35 від 17.05.2016 року та №37 від 24.05.2016 року (а.с.87).

В газеті «Вісник Переяславщини» №35 від 17.05.2016 року в рубриці «Міськвиконком» секретарем Переяслав-Хмельницької міської ради було поміщено оголошення про проведення 24.05.2016 року громадських слухань щодо будівництва теплової електростанції на біомасі потужністю 5000 кВт (т.1, а.с.99).

24 травня 2016 року в газеті «Вісник Переяславщини» №37 від 24.05.2016 року в рубриці «Перспективи» було опубліковано статтю під назвою «ТЕЦ, що працює на біомасі, виступає альтернативою дорогому ресурсу» (т.1, а.с.102-105).

24 травня 2016 року в місті Переяслав-Хмельницькому відбулися громадські слухання щодо будівництва електростанції на біомасі з участю представників компанії забудовника ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс», представників Харківського проектного інституту та експертної організації, про що складено протокол (т.1, а.с. 53-63).

З протоколу громадських слухань вбачається, що генеральний директор ТОВ «Енерго-промислова група «Югенерггопромтранс» розповів про планування будівництва, її екологічні переваги та назвав захисну санітарну зону в межах 50 метрів - це територія станції, а також повідомив громадян міста про те, що на слухання їхня компанія запросила представників проектного інституту і тих, хто робить проектну експертизу, щоб громадськість змога задати питання, які їх хвилюють. Виступав технічний директор ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс», який повідомив про найсучасніший і безпечний проект електростанції на біомасі, розповів про технічне обладнання та характеристики станції та їх переваги над іншими діючими в Україні. Представник Харківського проектного інституту у своєму виступі назвав основні фонові, безпечні показники викидів станції, зокрема діоксид азоту 0,04. Також запропонував громадськості ознайомитись з розділом проекту «Захист навколишнього середовища». При обговоренні проекту будівництва громадяни більшістю голосів з присутніх (104) висловились проти будівництва.

06 жовтня 2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» надано дозвіл №IV-14 на виконання будівельних робіт на об`єкт «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000 мВт в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області».

01 серпня 2017 року в газеті «Вісник Переяславщини» в рубриці «Звернення» була опублікована стаття, підготовлена ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс» під назвою «Переяславці за чисте повітря. А хто сказав, що теплоенергетики проти», де в доступній для громадськості формі детально викладені основні положення ОВНС при проектуванні, будівництві та експлуатації електростанції на біомасі в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області (т.2 а.с.84-85).

Встановлено, що 15 грудня 2017 року Департамент екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації провів державну екологічну експертизу за матеріалами проекту будівництва електростанції на біомасі встановленою потужністю 5МВт у місті Переяслав-Хмельницький Київської області (т.5 ОВНС) та склав Висновок від 15.12.2017 року №06-2-04/5929, яким схвалив матеріали проекту та вважав за доцільне його реалізацію згідно викладених у документах рішень (т.1, а.с.158-166).

30 березня 2018 року в газеті «Вісник Переяславщини» в рубриці «З перших вуст», незадовго до запуску електростанції була опублікована інформаційна стаття за наслідками онлайн-бесіди журналіста «Вісника» з координатором проекту компанії КРА Unicon (Фінляндія) фахівцем в галузі енергетики Пентті Саволайненом. Вказана стаття містить також дані інтерв`ю з виконавчим директором ТОВ «ЕПГ «Югенергортомтранс» (т.2, а.с.86-87).

07 червня 2018 року замовником будівництва, генеральним проектувальником, генеральним підрядником та субпідрядниками був складений Акт готовності до експлуатації об`єкта - електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000кВт в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, І черга (т.2, а.с.37-42 ).

11 червня 2018 року Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видав Сертифікат серії КС №86, яким засвідчено відповідність закінченого будівництва І черги електростанції на біомасі, встановленою потужністю 5000 кВт в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області по вулиці Героїв Дніпра, 38-А/1 (т.2, а.с.43).

18 липня 2018 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» на об`єкт: Електростанція на біомасі , встановленою потужністю 5000 кВт у місті Переяслав-Хмельницькому Київської області по вулиці Героїв Дніпра, 38-А/ 1 (т.2 а.с.45-46).

24 вересня 2018 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( НКРЕКП) був складений Акт №325 за результатами позапланової перевірки ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс» щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики, а саме, з виробництва електричної енергії (т.2, а.с.7-19 ).

Отже, електростанція функціонує від липня 2018 року до теперішнього часу під наглядом державного екологічного та енергетичного контрою.

З врахуванням вищенаведеного судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами існує спір щодо дотримання суб`єктом господарювання та виконавцем Експертного звіту вимог закону в частині належного інформування громадськості про планування будівництва теплової електростанції на біомасі та забезпечення при цьому прав позивача на участь у процесі прийняття рішень з питань, що стосуються довкілля, а також щодо додержання безпечних умов будівництва для навколишнього середовища.

Вказані правовідносини регулюються нормами законів та положеннями нормативно-правових актів, які проаналізовані судом в редакції чинній на момент їх виникнення.

Статтею 50 Конституції України закріплено право кожного громадянина на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Екологічні інтереси населення підлягають судовому захисту на підставі ст.41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів ст.66 Основного Закону, відповідно до якої ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.

Міжнародним документом, який закріпив обов`язок Держави забезпечувати доступ громадськості до екологічної інформації, участь у процесі прийняття рішень, що стосуються навколишнього середовища та право кожного до правосуддя в екологічних справах, стала Орхуська конвенція, яка ратифікована Законом України №832-ХІV від 06.07.1999 року.

Пунктом 3 статті 9 Орхуської Конвенції на її договірні Сторони покладаються зобов`язання забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства. При цьому, відповідно до Орхуської Конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля з метою забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.

При тому, право на доступ до правосуддя не є абсолютною та необмеженою категорією з позиції практичного забезпечення, так як існують законні обмеження цього права, які встановлені крізь призму дотримання одного з визначальних елементів верховенства права - принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у справі Голдер (Golder) проти Сполученого Королівства» (рішення 21.02.1975), трактуючи можливість обмеження права на доступ до правосуддя, констатував, що вказане право, з огляду на свою природу, вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, враховуючи потреби та ресурси як суспільства загалом, так і конкретних осіб). Водночас таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦК України фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.13 Закону України «Про інформацію» правовий режим інформації про стан довкілля (екологічної інформації) визначається законами України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Інформація про стан довкілля, крім інформації про місце розташування військових об`єктів, не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до положень Орхуської Конвенції - «Екологічна інформація» означає будь-яку інформацію в письмовій, аудіовізуальній, електронній чи будь - якій іншій матеріальній формі про стан таких складових навколишнього середовища, як повітря і атмосфера, вода, грунт, земля, ландшафт і природні об`єкти, біологічне різноманіття та його компоненти та взаємодію між цими складовими; фактори, такі як речовини, енергія, шум і випромінювання, а також діяльність або заходи, плани і програми, що впливають або можуть впливати на складові навколишнього середовища.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року №1264-XII визначені основні принципи охорони навколишнього природного середовища, серед яких: б) гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей; ж) гласність і демократизм при прийнятті рішень, реалізація яких впливає на стан навколишнього природного середовища, формування у населення екологічного світогляду.

Згідно зі ст.9 Закону №1264-XII кожний громадянин України має право на: безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище; участь в обговоренні та внесення пропозицій до проектів нормативно-правових актів, матеріалів щодо розміщення, будівництва і реконструкції об`єктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, внесення пропозицій до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, юридичних осіб, що беруть участь в прийнятті рішень з цих питань; вільний доступ до інформації про стан навколишнього природного середовища (екологічна інформація) та вільне отримання, використання, поширення та зберігання такої інформації, за винятком обмежень, встановлених законом; участь у громадських обговореннях з питань впливу планованої діяльності на довкілля.

Екологічні права громадян, серед іншого забезпечуються обов`язком центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об`єктів економіки; участю громадських організацій та громадян у діяльності щодо охорони навколишнього природного середовища (ст. 10 Закону № 1264-XII).

Відповідно до положень ст.51 Закону №1264-XII при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.

Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей.

Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об`єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об`єктів на навколишнє природне середовище.

Згідно з положеннями п.4 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011року №3038-VI (далі Закон № 3038-VI), замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Частиною 1 статті 2 Закону №3038-VI визначено, що планування і забудова територій - це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка серед іншого, передбачає взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 Закону України «Про екологічну експертизу» від 09.02.1995 року за №45/95-ВР (втрата чинності від 18.12.2017 року, Закон 2059-VIII) експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За ч.3 ст.13 цього Закону здійснення державної екологічної експертизи є обов`язковим для видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Стаття 11 чинного на час спірних правовідносин Закону України «Про екологічну експертизу» передбачала участь громадськості в процесі екологічної експертиз . З метою врахування громадської думки суб`єкти екологічної експертизи проводять публічні слухання або відкриті засідання. Участь громадськості в процесі екологічної експертизи може здійснюватися шляхом виступів у засобах масової інформації, подання письмових зауважень, пропозицій і рекомендацій, включення представників громадськості до складу експертних комісій, груп по проведенню громадської екологічної експертизи. Підготовка висновків екологічної експертизи і прийняття рішень щодо подальшої реалізації (використання, застосування, експлуатації тощо) об`єкта екологічної експертизи здійснюються з урахуванням громадської думки.

Відповідно до положень ст.31 Закону №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

До проектної документації на будівництво об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, а також об`єктів, які підлягають оцінці впливу на навколишнє природне середовище у транскордонному контексті, додаються результати оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища (матеріали оцінки та звіти про оцінку і громадське обговорення). Перелік таких об`єктів та порядок проведення оцінки визначаються Кабінетом Міністрів України.

Експертиза проектів будівництва проводиться в установленому Кабінетом Міністрів України порядку експертними організаціями незалежно від форми власності, які відповідають критеріям, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому до проведення експертизи залучаються (в тому числі на підставі цивільно-правових договорів) експерти з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, які пройшли професійну атестацію, що проводилася із залученням представників відповідних центральних органів виконавчої влади, та отримали відповідний кваліфікаційний сертифікат (ч.2 ст.31 Закону №3038-VI).

За правилами ч.6 ст.31 Закону №3038- VI Проектна документація на будівництво об`єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами.

Пунктом 10 Прикінцевих положень Закону №3038-VI визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про планування і забудову територій».

Постановою Кабінету міністрів України №771 від 29.06.2011 року затверджено Порядок залучення громадськості до обговорення питань щодо прийняття рішень, які можуть впливати на стан довкілля , який поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади у частині прийняття ними рішень.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 року за №2780-XII Містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Згідно з положеннями ст.13 Закону України «Про основи містобудування» зі змінами, внесеними Законом №3038-VI від 17.02.2011року інформування населення про плани розміщення найважливіших містобудівних, промислових, енергетичних і транспортних комплексів належить до компетенції місцевих державних адміністрацій в сфері містобудування.

Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, відповідно до ст.12 цього Закону таких повноважень не мають.

Такі положення узгоджуються з п.1 Порядку залучення громадськості до обговорення питань щодо прийняття рішень, які можуть впливати на стан довкілля (Порядок КМУ№ 771), де зазначено, що цей Порядок поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади у частині прийняття ними рішень.

Постановою Кабінету міністрів України від 11.05.2011 року №560 затверджено Порядок затвердження проектів будівництва і проведення експертизи (далі Порядок КМУ №560).

Пунктом 6 цього Порядку визначено мету проведення експертизи проектів будівництва (далі - експертиза), якою є визначення якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва. Експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва.

За пунктом 8 Порядку КМУ №560 експертна організація, яка проводить експертизу, визначається замовником будівництва. Експертизу не може проводити розробник проекту будівництва.

Мінрегіон здійснює нормативно-методичне забезпечення проведення експертизи та визначає нормативи обчислення її вартості (п.9 Порядку КМУ №560).

За правилами п.15 Порядку КМУ №560 експертна організація за результатами проведеної експертизи надсилає її замовникові письмовий звіт, який містить інформацію про: дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва; допущення помилок, які можуть бути виправлені без коригування проекту будівництва, а також допущення помилок та недотримання зазначених вимог, що потребує коригування проекту будівництва.

За п.17 Порядку замовник експертизи несе відповідальність згідно із законодавством за достовірність документів, поданих для проведення експертизи. Експертна організація несе відповідальність згідно із законодавством за належну якість проведення експертизи.

Спори, що виникають під час проведення експертизи між її замовником та експертною організацією, розглядаються Мінрегіоном або у судовому порядку (п.18 Порядку КМУ №560).

Згідно з ДСТУ-Н Б А 2,2,-102012 («Настанова з організації проведення експертизи проектної документації на будівництво») за результатами розгляду проектів будівництва об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, видається експертний звіт і додаток, які мають бути обов`язково підписані, у тому числі відповідальним експертом з питань екології, та скріплені печаткою із зазначенням серії та номеру кваліфікаційного сертифікату.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про будівельні норми» від 05.11.2009 року №1704 -VI до суб`єктів нормування у будівництві належить центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва; міністерства, до повноважень яких належить питання з нормування у будівництві.

Згідно з п.2 ч.1 ст.6 та п.1 ч.1 ст.7 цього Закону до повноважень суб`єктів нормування належать розроблення, затвердження, внесення змін до державних будівельних норм, до галузевих будівельних норм та визнання їх такими, що втратили чинність.

Наказом Держбуду України від 15.12.2003 року №214 введені в дію від 01.04.2004 року державні будівельні норми ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд».

Зазначені Норми розроблені, в тому числі, на виконання положень Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 року №1699-III, зокрема, Розділу IV-1 щодо порядку врахування громадських і приватних інтересів при плануванні і забудові територій, який втратив чинність з прийняттям Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI.

Зміни в містобудівному законодавстві в тому числі щодо процедури інформування громадськості не враховані в ДБН А.2.2-1-2003, оскільки суб`єкт нормування не виносив будь-яких наказів про зміну чи коригування цих Норм.

Разом з тим, суд вірно не погодився з твердженнями відповідачів, що ДБН А .2.2-1-2003 скасовані автоматично та вважав, що з огляду на положення проаналізованих вище законодавчих та нормативно-правових актів вони повинні застосовуватись в частині, що не суперечать чинному законодавству.

Так, на час спірних правовідносин на виконання п.1.6 ДБН А.2.2-1-2003 замовник і виконавець ОВНС повинні були скласти і опублікувати Заяву про наміри із зазначенням переліку очікуваних впливів планованої діяльності.

На виконання п.1.9 ДБН А.2.2-1-2003 замовник планованої діяльності повинен був забезпечити інформування в установленому порядку населення про проведення обговорення планованої діяльності; громадське обговорення проекту (широта обговорення повинна визначатися масштабами очікуваних впливів); надання проектних матеріалів представникам громадськості відповідно до Заяви про наміри.

Згідно з п.1.10 ДБН А.2.2-1-2003 матеріали врахування громадських інтересів повинні містити: відомості про опублікування в засобах масової інформації Заяви про наміри і проведення громадських обговорень; письмові та інші документи звернень громадян; перелік матеріалів, представлених з боку замовника і виконавця ОВНС на розгляд місцевого населення та громадських організацій, перелік питань і зауважень громадян, обґрунтовані відповіді; узагальнені рішення про враховану частину громадських пропозицій та обґрунтування, що стосуються неврахованої їх частини.

Коригування матеріалів ОВНС за результатами громадського обговорення здійснюється за рішенням замовника і генпроектувальника. Мотиви неврахування тих чи інших рішень, за необхідності, передаються заінтересованій громадськості.

Виходячи зі встановлених в суді обставин, суд вірно частково погодився з твердженням позивача, що ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» не вжила всіх необхідних заходів та форм для належного інформування громадськості при проведенні планової діяльності з будівництва електростанції на біомасі, встановленою потужністю 5000кВт в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області.

Публікація в газеті «Вісник Переяславщини» №35 від 17.05.2016 року оголошення про проведення 24.05.2016 року громадських слухань щодо будівництва теплової електростанції на біомасі потужністю 5000 кВт можна розцінити, як заяву про наміри будівництва, яка містить відомості про об`єкт. Проте, зміст цієї публікації є занадто обмеженим та не містив переліку очікуваних впливів планованої діяльності, як то передбачено п.1.6 ДБН, аби громадськість була готова до їх обговорення, в тому числі і шляхом проведення громадських слухань.

Зміст опублікованої в газеті «Вісник Переяславщини» №37 від 24.05.2015 року в рубриці «Перспективи» статті Юлії Усенко голови Всеукраїнської агенції інвестицій та сталого розвитку під назвою «ТЕЦ, що працює на біомасі, виступає альтернативою дорогому ресурсу» навіть у взаємозв`язку з обізнаністю громадськості про наміри будівництва в місті Переяслав-Хмельницькому теплової електростанції на біомасі потужністю 5000 кВт не є належним та достатнім інформуванням громадськості про екологічний вплив планової діяльності.

Проте, встановлені вище обставини вказують на те, що в день публікації цієї статті на виконання п.1.9 ДБН ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» забезпечила проведення громадських слухань із залученням фахівців: представника виконавця проекту та представників експертної установи, та намагалася донести інформацію щодо планової діяльності об`єкта будівництва, його характеристики та вплив діяльності на навколишнє середовище, запропонували надати необхідні проекти матеріалів представникам громадськості, що підтверджується протоколом громадських слухань від 24.05.2015 року.

Судом не встановлено, що відповідач створив умови для доступу громадськості до письмових матеріалів ОВНС, аби кожен бажаючий мав можливість задати питання та висловити свої зауваження. Разом з тим, зі змісту протоколу громадських слухань чітко вбачається, що громадськість не була зацікавлена в обговоренні проекту будівництва, вона у своїй більшості, як і позивач в суді, витупали проти такого будівництва за будь-яких умов, будучи переконаною, що будівництво ТЕС та її експлуатація створить небезпеку навколишньому середовищу.

Не переконала громадськість і публікація 01.08.2017 року в газеті «Вісник Переяславщини» статті виконавчого директора ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс», де в доступній для громадськості формі детально були викладені основні положення ОВНС при проектуванні, будівництві та експлуатації електростанції на біомасі в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області.

Ця стаття була надрукована через рік після того, як ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» склала Експертний звіт за матеріалами проекту будівництва електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000 кВт в місті Переяслав-Хмельницькому, що виключало обговорення громадськістю положень ОВНС та подальше їх корегування з врахуванням зауважень громадськості.

Зважаючи на наведене, відповідач ТОВ «ЕПГ «Югенергопртомтранс» перед проведенням експертизи проекту будівництва не в повній мірі виконав вимоги законодавства та нормативно-правових актів щодо належного інформування громадськості про планову діяльність будівництва ТЕС та не створив належних умов для забезпечення прав громадян, в тому числі і позивачки, на участь в обговоренні ОВНС. Аргументи відповідача, що у зв`язку зі змінами в законодавстві такого обов`язку у нього не було, як вірно вказав суд, не заслуговували на увагу.

Також обставини склались таким чином, що громадськість втратила пильність та активність, пов`язану з будівництвом ТЕС, внаслідок звернення 03.06.2016 року генерального директора ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» Куковальського В.О. з клопотанням до міського голови про зміну цільового призначення земельної ділянки по вулиці Героїв Дніпра, 38А в місті Переяслав-Хмельницькому з розміщення, будівництва, експлуатації будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій на «для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до пояснення представника відповідача, це звернення було пов`язане з тим, що підприємство вирішило частину земельної ділянки використати для будівництва деревообробного комбінату.

Ці аргументи представника відповідача підтверджуються тим, що ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс» виконавчим комітетом Переяслав-Хмельницької міської ради були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №23-06-288 від 01.08.2017 року під будівництво деревообробного комбінату по вулиці Героїв Дніпра в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області , де містяться дані про земельну ділянку, загальною площею 2,6534 га, з яких: 1,5241 га перебуває в оренді ТОВ на підставі договору оренди з міською радою від 20.11.2015 року та додаткової угоди до договору оренди від 08.09.2016 року; 1,1293 га - перебуває в оренді ТОВ на підставі договору оренди з міською радою від 28.12.2015 року (т.1, а.с.248-252).

Також не можна в повній мірі погодитись з твердженням позивачки про введення її та громадськість в оману з боку ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс», посилаючись на те, що 21.03.2017 газета «Вісник Переяславщини» у №21 здійснила публікацію від імені редакції під назвою «Будують не ТЕЦ, а деревообробне підприємство», зіславшись при цьому на телефонну розмову з генеральним директором ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс» (т.1 а.с.106).

Така публікація не є офіційним повідомленням генерального директора цього підприємства. Водночас, той факт, що викладена в публікації інформація, не була спростована чи розтлумачена ТОВ «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс», означає, що відповідача цілком влаштовувала думка громадськості, що складеться після такої публікації.

Як вбачається з позовних вимог, позивачка, як спосіб захисту свого права на належний доступ до інформації та участь в плануванні будівництва об`єкта, що становить підвищену екологічну небезпеку, обрала скасування Експертного звіту від 02 серпня 2016 року №7-099-16ЕП/КО щодо розгляду проектної документації «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000кВт в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області», виготовленого «ТОВ Українська будівельно-технічна експертиза» на замовлення ТОВ «Енерго-промислова група Югенергопрромтранс».

Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

Захист суб`єктивних цивільних прав та інтересів здійснюється в передбаченому законом порядку, тобто за допомогою застосування належної форми, засобів і способів захисту.

Відповідно до положень ч.3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх цивільних прав не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За правилами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання , кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За ч.3 ст.16 ЦПК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушені права громадян у галузі охорони навколишнього природного середовища мають бути поновлені, а їх захист здійснюється в судовому порядку відповідно до законодавства України.

За правилами ч.2 ст.200 ЦК України суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Статтею 276 ЦК України визначено спосіб поновлення порушеного особистого немайнового права та в частині 1 цієї статті вказано, що орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.

За ч.2 ст. 276 ЦК України якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Відповідно до матеріалів справи Експертний звіт від 02 серпня 2016 року №7-099-16ЕП/КО виготовлений ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза», став підставою для видачі 30 жовтня 2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України ТОВ « Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» дозволу на виконання будівельних робіт.

На даний час електростанція на біомасі побудована та працює і висновків негативного впливу на навколишнє середовище немає.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту суб`єктивних немайнових прав позивача на інформацію та участь в обговоренні проекту будівництва є неефективним, оскільки скасування вказаного Експертного звіту не забезпечить відновлення прав позивача, матиме інші юридичні наслідки та може призвести до невиправданого порушення прав суб`єкта господарювання.

За цих підстав суд вірно вважав необхідним відмовити позивачці в задоволенні позову в частині, що стосується захисту прав на інформацію та участі в обговоренні планування будівництва електростанції на біомасі та оцінки впливу на навколишнє середовище.

Щодо доводів позивачки в тому, що ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» неналежно проаналізувала проект будівництва та склала недосконалий (такий, що не відповідає дійсним обставинам) Експертний звіт і це призвело до порушення прав громадян міста на безпечне та чисте довкілля, то безпечне для життя і здоров`я довкілля забезпечується якісними та кількісними показниками стану навколишнього середовища, зокрема, при плануванні будівництва та експлуатації об`єкта підвищеної небезпеки, що визначаються відповідними фахівцями в цій галузі. Експертний звіт з Додатком на 23 аркушах складений повноважною експертною організацією ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» із залученням групи експертів та спеціалістів різних галузей, на замовлення ТОВ «Енергопромислова група Югенергопромтранс» (договір №7-099-16 ЕП/КО від 12.07.2016 року), за результатами розгляду проектної документації «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000 кВт в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області» (в тому числі том 5 ОВНС), розробником якої є ТОВ «Харківський проектно-конструкторський інститут «ТЕПЛО-ЕЛЕКТРОПРОЕКТ-СОЮЗ».

Загалом експертами в Експертному звіті зроблено висновок: за результатами розгляду проектної документації встановлено, що зазначена документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкту будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення; санітарного та епідеміологічного благополуччя населення; охорони праці; екології; пожежної безпеки; техногенної безпеки; енергозбереження і може бути затверджена в установленому законом порядку.

Департамент екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації провів державну екологічну експертизу та склав Висновок від 15.12.2017 №06-2-04/5929 яким схвалив матеріали проекту «Будівництва електростанції на біомасі встановленою потужністю 5 МВт в місті Переяслав-Хмельницький Київської області» (том 5 ОВНС) і вважав за доцільне його реалізацію згідно викладених у документах рішень.

Не погоджуючись з такими висновками експертів, позивачка, зокрема вказувала, що Експертний звіт складено за проектом «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000кВт в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, тоді як на стор.21 додатку до нього йдеться про те, що ця електростанція побудована та відпрацювала близько 100 год у м. Тадкастер, Велика Британія. Вказане, на її думку, суперечить висновкам в Акті НКРЕКП №325 від 24.09.2018 року, де йдеться про купівлю відповідачем електростанції на біомасі потужністю 4,7 МВт (4700 кВт), яка була в експлуатації від 2010 до 2014 року. Також вказувала, що в кінцевому результаті на електростанції було встановлено основне устаткування виробництва України, що суперечить змісту договорів купівлі-продажу, де йдеться про купівлю обладнання закордонного виробника, зокрема, котла парового виробництва «Wartsila».

Надавши аналіз таким аргументам позивачки суд вірно вважав їх не фаховим тлумаченням предмету договору купівлі-продажу, технічних характеристик електростанції та її основних комплектуючих, нерозуміння позивачем термінів та понять, що вживаються в Експертному звіті та Акті НКРЕКП.

Так, потужність електростанції у 5000 кВт (5 МВт) встановлена при розробці проекту будівництва, виходячи з монтажу обладнання та техніко-інженерних обрахунків при цьому, а не констатовано потужність електростанції, що працювала в м. Тадкастер, Велика Британія.

Порівняльний зміст Експертного звіту та Акту НКРЕКП дає суду підстави прийнятим аргументи представника відповідача, що строк від 2010 до 2014 року - це строк експлуатації устаткування та обладнання, яке Товариство придбало за Договором згідно з переліком у додатку, а 100 годин - це строк роботи електростанції у м.Тадкастер, яка була укомплектована цим обладнанням, та який може обчислюватися за спеціальною методикою.

Дніпропетровська Торгово-промислова палата надала висновки про визначення країни походження та відповідні Сертифікати на таке основне обладнання, як турбогенератор та котел стаціонарний і визначила, що у завершальному вигляді (тобто після зібрання усіх його комплектуючи в Україні) вони мають походження України. Такі висновки зроблено, в тому числі з врахуванням положень глави 6 розділу ІІ (Країна походження товару) Митного кодексу України.

Піддаючи сумніву Оцінку впливу на навколишнє середовище (ОВНС), яка міститься в томі 5 Проектної документації «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000 кВт в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області», позивачка безпідставно стверджує, що кліматичні характеристики та фонові концентрації при наданні оцінки впливу електростанції на навколишнє середовище, є показниками для міста Яготин.

Так, на сторінці 19 ОВНС вказано, що за інформацією, наданою Центральною геофізичною обсерваторією (ЦГО), яка підготовлена за даними метеостанції Яготин, кліматичні параметри території будівництва усереднені у ЦГО за період 30 років, є репрезентативними для міста Переяслав-Хмельницький і Яготинського району Київської області.

Суд вірно вважав, що зазначене треба розуміти, що кліматичні умови території будівництва у місті Переяслав-Хмельницькому визначені спеціально уповноваженим органом за відповідною методикою на основі даних за 30 років та є репрезентативними, як для міста Переяслав-Хмельницький так і для Яготинського району Київської області.

Судом також вірно відхилено зауваження позивача, як несуттєві, стосовно того, що на стор.29 ОВНС зазначено, що виробничі стоки електростанції, будуть вивозитись автотранспортом згідно угоди з фірмою «Викачка каналізаційних ям», яка не значиться в реєстрі юридичних осіб.

Виходячи з того, що наведене положення не містить реквізитів угоди та її назви, можна зробити висновок, що суб`єкт господарювання планує та зобов`язується, що вивіз стоків внаслідок роботи ТЕС планується здійснювати автотранспортом, призначеним для викачки каналізаційних ям та на підставі угоди з відповідною фірмою.

Судом також вірно відхилено зауваження позивачки, що в протоколі дослідження проб ґрунту від 12.05.2015 року та в протоколі дослідження повітря від 08.05.2015 року (стор.76, 77 ОВНС) адреса розміщення земельної ділянки під будівництво вказана: м. Переяслав-Хмельницький, вулиця Богдана-Хмельницького, 38 (замість 38А/1). Крім того, що позивачем не доведено наслідки такої неточності, вона також не врахувала, що після відібрання проб гранту та повітря адреса відповідної земельної ділянки уточнювалася, внаслідок її поділу на дві ділянки та розроблення землевпорядної документації на підставі рішення міської ради від 20.10.2015 року.

Загалом тлумачення позивачем експертних висновків та положень, які стосуються технічних характеристик об`єкта будівництва, та впливу роботи електростанції на біомасі на навколишнє середовище, що зроблені відповідними спеціалістами не можуть розцінюватися судом, як фахові, а тому аргументи та зауваження позивачки в цій частині суд вірно не прийняв до уваги, не надаючи їм при цьому детального аналізу та оцінки.

Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюють уповноважені законом центральні органи виконавчої влади, їх територіальні органи, державні колегіальні органи, органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Вони уповноважені проводити планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

В матеріалах справи містяться документи за результатами перевірки контролюючими державними органами господарської діяльності ТОВ «Експертно-промислова група «Югенергопромтранс» щодо будівництва та експлуатації електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000 кВт в м . Переяслав -Хмельницькому по вулиці Героїв Дніпра, 38 а/1: Висновок Департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації від 15.12.2017 року №06-2-04/5929 який схвалив матеріали проекту (т.5 ОВНС); Сертифікат серії КС №86, виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, яким засвідчено відповідність закінченого будівництва І черги електростанції; Акт №325 від 24.09.2018 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) за результатами позапланової перевірки ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс» щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики, а саме, з виробництва електричної енергії.

Зауваження Гичко О.М. до цих документів та ОВНС є непереконливими і піддавати їх сумніву суд не мав підстав, так як суд не може собою замінити уповноважені державні органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності.

Зважаючи на вищенаведене, позивачка не довела суду належними та допустимими доказами, що її права та права громадськості на чисте та безпечне довкілля порушені чи потенційно можуть бути порушеними Експертним звітом від 02 серпня 2016 року №7-099-16ЕП/КО, складеним ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» за результатом розгляду проектної документації «Будівництво електростанції на біомасі встановленою потужністю 5000кВт в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області».

Суд також вірно відхилив аргументи позивачки про те, що однією з причин для скасування Експертного звіту проекту будівництва об`єкта енергетики є те, що він був складений в той час, коли містобудівні умови і обмеження земельної ділянки №26-06-173 від 24.02.2016 року, які видавались ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс» для цієї мети, були скасовані рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради від 30.06.2016 року.

Матеріали справи, зокрема, рішення судів свідчать про те, що від квітня 2016 року Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області без будь-яких попереджень ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс» намагалася змінити та скасувати свої попередні рішення з метою недопущення будівництва ТЕЦ в місті Переяслав-Хмельницькому. Такі дії та рішення міської ради були виявлені та оскаржені ТОВ «ЕПГ «Югенергопромтранс» до суду шляхом подання адміністративного позову у квітні-червні 2017 року (справа №373/1059/17), тобто після того, як був виготовлений Експертний звіт №7-099-16-ЕП/КО від 02.08.2016 року.

Постановою Переяслав-Хмельницького мськрайонного суду Київської області від 07.11.2017 в адміністративній справі №373/1059/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративого суду від 08.01.2018 року, визнано протиправним та скасовано рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 28.04.2016 року №01-11- VІІ «Про ненадання згоди на будівництво електростанції на біомасі в місті Переяслав-Хмельницькому по вулиці Героїв Дніпра, 38А/1 ; визнано протиправними та скасовано положення рішення міської ради від 30.06.2016 року №01-16- VІІ «Про заборону будівництва ТЕЦ» в частині пункту 1 (щодо заборони будівництва) та пункту 2 (щодо скасування містобудівних умов та обмеження земельної ділянки); визнані протиправними та скасовані положення пункту 1 рішення міської ради від 29.05.2017 року №01-36- VІІ «Про припинення будь-якого будівництва по вулиці Героїв Дніпра, 38А/1 в місті Переяслав-Хмельницькому » (т. 1 а.с.125-143).

Не приймаючи аргументів позивачки, суд вірно зазначав, що скасовані в судовому порядку незаконні рішення суб`єкта владних повноважень є неправомірними з моменту їх прийняття і не створюють ніяких юридичних наслідків.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що скасування Експертного звіту є неналежним способом захисту прав на інформацію та на участь в обговоренні планування будівництва; фактів порушення прав позивача на безпечне та чисте довкілля не виявлено; позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що Експертний звіт є потенційною загрозою для навколишнього середовища тепер та в майбутньому.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 20 січня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: