Провадження № 2-н/643/3015/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року Суддя Московського районного суду м.Харкова Майстренко О.М. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника , але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника , але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття .

Відповідно до ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У пункті 9 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року №14, зазначено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину має той з батьків, або інших законних представників дітей, разом з яким проживають дитина.

Заявник ОСОБА_1 вказала в заяві, що 02 вересня 2000 року було укладено шлюб у Харківському міському відділі реєстрації актів громадського стану. Від шлюбу маємо трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року, шлюб з боржником було розірвано.

Розірвання шлюбу та проживання дітей з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дітьми та обов`язку виховувати дітей, піклуватися про них та матеріально їх забезпечувати. Але боржник ніколи не цікавився і не ініціював вирішення матеріальних проблем сім ї та дітей. Разом з тим враховуючи ту обставину, що боржник останні 36 місяців не надавав зароблені кошти на потреби сім`ї, в тому числі дітям, у заявника є підстави вважати що боржник і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дітей.

Боржник ОСОБА_2 надав заяву в якій просив відмовити в ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей ,посилаючись на те ,що на даний час неповнолітні діти проживають разом з ним будинку АДРЕСА_1 , який належить його матері ( бабусі дітей), відповідно акту про місце проживання дітей , документам , що підтверджують право власності його матері на будинок.

Заявник ОСОБА_1 посилається на ,те що діти мешкають разом з нею, але, до заяви про видачу наказу, не додала будь-яких документів на підтвердження цього факту.

Відповідно до ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, суддя не вбачає факту виникнення у ОСОБА_1 права вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей .

У зв`язку з цим суддя вважає, що підстави для видачі судового наказу відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 161, 165, 259-261,ст. 353 ЦПК України, ст. 183 Сімейного кодексу України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника , але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду та з інших поважних причин.

Суддя Майстренко О.М.