Головуючий суду 1 інстанції - Третяк О.Г.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 409/614/20
Провадження № 22-ц/810/802/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Гаврилюк В.К.,Коновалова В.А.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного судув м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 13 жовтня 2020 року, ухваленого у складі судді Третяка О.Г., в залі судових засідань Білокуракинського районного суду Луганської області у смт. Білокуракине

у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладений договір про іпотечний кредит № 578 від 28.10.2011 року.

Відповідно до п. 1.1.-1.2. договору банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору кредит в сумі 1000000 грн, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних по 28.10.2014 року та 20% річних по 28.10.2021 року. Кредит надавався на 120 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 28.10.2021 року на споживчі цілі.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором про іпотечний кредит було укладено між банком ОСОБА_1 , ОСОБА_2 договір поруки № 1 від 28.10.2011 року.

За договором поруки поручителі відповідають по зобов`язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання по кредитному договору не будуть виконані повністю.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором станом на 26.02.2020 року, в сумі 61109,90 грн, що складається з:

- прострочені проценти за користування кредитом за період з 27.04.2017р. по 22.04.2017р. - 14129,16 грн.

-інфляційні втрати банку за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2014р. по лютий 2020р. - 16447,15 грн.

-інфляційні втрати банку за прострочення відсотків за період з серпня 2014р. по лютий 2020р. - 20680,51 грн.

-три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 05.08.2014р. по 26.02.2020р. - 4474,08 грн.;

-три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 05.08.2014р. по 26.02.2020р. - 5379 грн.

Ураховуючи наведене, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний № 340_035 від 03.02.2014 року в сумі 61109,90 грн та судові витрати.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 13 жовтня 2020 року в задоволені позову АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 31.08.2017 року задоволені вимоги кредитора щодо дострокового стягнення з боржників всієї суми заборгованості, станом на 27.04.2017 року, отже, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» проситьскасувати рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 13.10.2020 року у цивільній справі № 409/614/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, що у відповідності до ч. 2ст. 372 ЦПК Українине перешкоджає розгляду справи.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повідомлялися про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першоюстатті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору № 578 від 28.10.2011 року відповідач ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 100000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік з терміном до 28.10.2021 року.

В якості забезпечення позовних вимог між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 1 від 28.10.2011 року, відповідно до п. 3.1, 3.2 якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язання за Кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач звернувся з позовом до суду та стягнув з відповідачів заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.04.2017 р., складала 124382,15 грн, яка складається:

- 45377,90 грн строковий борг за кредитом за період з 28.10.2011р. по 27.04.2017р.; 26050,54 грн прострочений борг за кредитом за період з 07.10.2014р. по 27.04.2017р.; 1017,61 грн строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.04.2017р. по 27.04.2017р.; 35285,06 грн прострочені відсотки за користування кредитом за період з 07.10.2014р. по 31.03.2017р.; 1024,16 грн три проценти річних за прострочення боргу за період з 07.10.2014р. по 27.04.2017р.; 1336,44 грн три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 05.08.2014р. по 27.04.2017р.; 7909,38 грн інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2014р. по березень 2017р.; 6381,06 грн інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з жовтня 2014р. по березень 2017р.

Вказану заборгованість було стягнуто рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 31.08.2017 року.

У зв`язку з тим, що на даний час заборгованість не сплачено позивач вважає що з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за період з 27.04.2017 року, в сумі 61109,90 грн, та складається з:

- прострочені проценти за користування кредитом за період з 27.04.2017р. по 22.04.2017р. - 14129,16 грн,

-інфляційні втрати банку за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2014р. по лютий 2020р. - 16447,15 грн,

-інфляційні втрати банку за прострочення відсотків за період з серпня 2014р. по лютий 2020р. - 20680,51 грн,

-три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 05.08.2014р. по 26.02.2020р. - 4474,08 грн,

-три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 05.08.2014р. по 26.02.2020р. - 5379 грн.

Вказане рішення суду, як встановлено судом першої інстанції, не виконане та заборгованість за договором про іпотечне кредитування відповідачами не сплачена.

Зазначені обставини свідчать про те, що акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» використало право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилась несплаченої, а також процентів, належних йому відповідно достатті 1048 ЦК України, звернувшись у 2017 році до суду із позовом про примусове солідарне стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника та поручителя.

Такими діями позивач на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першоюстатті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першоїстатті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, позбавляє кредитора права на нарахування процентів та пені за кредитним договором. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Таким чином, після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення, змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що у зв`язку з наявністю у позичальника заборгованості за договором про іпотечне кредитування, акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» у 2017 році, відповідно до умов договору про іпотечний кредит та положень частини другої статті 1050 ЦК України, використало право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, а тому після зміни банком строку кредитування, у зв`язку з чим настав строк повного погашення кредиту позичальником,банк не мав правових підстав для нарахування боржнику процентів за користування кредитом на умовах договору про іпотечний кредит, а тому позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період в сумі 14129,16 грн, не підлягають задоволенню у зв`язку з їх безпідставністю.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку є не обґрунтованими, оскільки після спливу строку кредитування, у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів.

Щодо вимог про солідарне стягнення 3% річних за прострочення сплати кредиту, 3% річних за прострочення процентів за користування кредитом, інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту, інфляційних втрат за прострочення сплати процентів, то колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте, судом першої інстанції не виконані вимогистатті 89 ЦПК України, в повній мірі не з`ясовані всі обставини справи, на які посилався позивач в позовній заяві, та не у повній мірі досліджені зібрані у справі докази та відповідно не надана належна правова оцінка таким доказам.

Звертаючись до суду із позовом позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів - інфляційні втрати банку за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2014р. по лютий 2020р. - 16447,15 грн, - інфляційні втрати банку за прострочення відсотків за період з серпня 2014р. по лютий 2020р. - 20680,51 грн,-три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 05.08.2014р. по 26.02.2020р. - 4474,08 грн,-три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 05.08.2014р. по 26.02.2020р. - 5379 грн.

Відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати і три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 31.08.2017 року, яким стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитом та процентам за користування кредитом не виконане, то банк має право на отримання компенсаційних виплат, передбаченихстаттею 625 ЦК України, за час прострочення.

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, позовні вимоги у зазначеній частині підлягають задоволенню в сумі 7148,04 грн, а саме: три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 27.04.2017 року по 26.02.2020 року в розмірі 1307,77 грн, три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 27.04.2017 року по 26.02.2010 року в розмірі 957,13 грн, інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту за період з квітня 2017 року по лютий 2020 року в розмірі 2466,40 грн, інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за період з квітня 2017 року по лютий 2020 року в розмірі 2416,74 грн.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що з урахуванням рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 31.08.2017 року, яким заборгованість за кредитним договором стягнута станом на 27.04.2017 року, провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за прострочення сплати кредиту за період з 05.08.2014 року по 27.04.2017 року, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 05.082014 року по 27.04.2017 року, інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту за період з серпня 2014 року по квітень 2017 року, інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за період з серпня 2014 року по квітень 2017 року необхідно закрити на підставі норми п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду слід скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за прострочення сплати кредиту за період з 05.08.2014 року по 27.04.2017 року, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 05.082014 року по 27.04.2017 року, інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту за період з серпня 2014 року по квітень 2017 року, інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за період з серпня 2014 року по квітень 2017 року закрити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: вул. Енергетиків, 36 м. Сєвєродонецьк, Луганської області, 93400, ) заборгованість за кредитним договором № 578 від 28.10.2011 року в сумі 7148,04 грн, а саме: три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 27.04.2017 року по 26.02.2020 року в розмірі 1307,77 грн, три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 27.04.2017 року по 26.02.2010 року в розмірі 957,13 грн, інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту за період з квітня 2017 року по лютий 2020 року в розмірі 2466,40 грн, інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за період з квітня 2017 року по лютий 2020 року в розмірі 2416,74 грн.

В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.

Щодо судових витрат, в ч. 1ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі по 307,42 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за прострочення сплати кредиту за період з 05.08.2014 року по 27.04.2017 року, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 05.082014 року по 27.04.2017 року, інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту за період з серпня 2014 року по квітень 2017 року, інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за період з серпня 2014 року по квітень 2017 року закрити.

Заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 13 жовтня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: вул. Енергетиків, 36 м. Сєвєродонецьк, Луганської області, 93400, ) заборгованість за кредитним договором № 578 від 28.10.2011 року в сумі 7148,04 грн, а саме: три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 27.04.2017 року по 26.02.2020 року в розмірі 1307,77 грн, три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 27.04.2017 року по 26.02.2010 року в розмірі 957,13 грн, інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту за період з квітня 2017 року по лютий 2020 року в розмірі 2466,40 грн, інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за період з квітня 2017 року по лютий 2020 року в розмірі 2416,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: вул. Енергетиків, 36 м. Сєвєродонецьк, Луганської 21 грудня 2020 року області, 93400, ) судовий збір у сумі 307,42 грн з кожного.

В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді: В.К. Гаврилюк

В.А. Коновалова