УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Ольги Олександрівни, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішення про реєстрацію права власності та запису про реєстрацію права власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області від імені та в інтересах ОСОБА_2 про скасування рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Ольги Олександрівни №31516975 від 22.09.2016 року про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 ; скасування запису про реєстрацію права власності №16525610 від 16.09.2016 року, здійснений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Ольгою Олександрівною, відповідно до якого ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2018 року відкрито провадження за вказаною справою.

Ухвалою суду від 10.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

13.01.2020 року від представника заявника ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, поданого від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Ольги Олександрівни, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішення про реєстрацію права власності та запису про реєстрацію права власності. Просить накласти арешт на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити відчуження цього домоволодіння будь-яким способом; заборонити ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) будь-який доступ (входження, проникнення) до домоволодіння АДРЕСА_1 , до моменту вирішення справи №766/20403/18.

Заява мотивована тим, що відповідно до оскаржуваних рішень про державну реєстрацію речового права, право власності на будинок АДРЕСА_1 , було зареєстроване за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На сьогоднішній день новим власником спірного будинку є ОСОБА_5 на підставі договору іпотеки №2864 від 15.08.2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом внесення приватним нотаріусом Маковецькою О.А. записів про право власності. Заявник вважає, що є достатні підстави вважати, що будинок, право власності на який є предметом розгляду справи, може бути в подальшому відчужений і іншим особам. Позивач та члени її сім`ї на сьогоднішній день не виселені та продовжують проживати в спірному будинку. ОСОБА_5 , не попереджаючи позивача, заходить на територію домоволодіння та вчиняє неправомірні дії, мотивуючи тим, що він є новим власником. У зв`язку з чим, заявник просить вжити заходи забезпечення позову.

Заяву передано судді Майдан С.І. 14.01.2020 року.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає необхідним відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (частина друга статті 150 ЦПК України).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Виходячи із вищезазначеного, ключовими моментами при вирішенні питання про забезпечення позову повинні бути: незаконні (недобросовісні) дії відповідача по відношенню до майна (інтересів) позивача; майно (кошти та інші цінності) повинно знаходитися у відповідача та потенційна неможливість в подальшому виконання рішення суду.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом від імені та в інтересах ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Ольги Олександрівни, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішення про реєстрацію права власності та запису про реєстрацію права власності.

Заявником не обґрунтовано, яким чином відчуження майна може утруднити або зробити неможливим виконання рішення про скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Такий захід забезпечення позову як арешт майна та заборона його відчуження не впливає на можливість в майбутньому виконання рішення суду з врахуванням предмету спору, що суперечить ч.2 ст.149 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що існує спір щодо права позивача на нерухоме майно, а позовні вимоги щодо скасування рішення приватного нотаріуса та запису про реєстрацію за ОСОБА_3 речового права на належне позивачу майно є похідними від спору щодо права на це майно. ОСОБА_5 до участі у справі у належному процесуальному статусі взагалі не залучений. Тому застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, заборони його відчуження, а також застосування заборони до ОСОБА_5 у доступі до спірного нерухомого майна за вказаних обставин, неможливо; такий спосіб забезпечення позову, є неспівмірним заявленим позовним вимогам і не забезпечує можливості чи неможливості виконання ймовірного рішення суду про задоволення позову про скасування реєстрації речового права на майно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, а тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Ольги Олександрівни, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішення про реєстрацію права власності та запису про реєстрацію права власності відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан