Справа № 132/2236/20
Провадження № 2-о/132/94/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25.08.2020р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі судового засідання - ПІДГЕРСЬКІЙ О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області цивільну справу № 132/2236/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2020р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити факт того, що вона та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, до часу відкриття спадщини, а саме у період з 15.05.1991р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті ОСОБА_3 ). В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що 20.07.1974р. між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб, від якого у них народилось двоє спільних дітей, донька ОСОБА_4 , 1976р. народження, та син ОСОБА_5 , 1983р. народження. 15.05.1991р. шлюб між ними був офіційно розірваний, однак вони продовжували проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка. В 1997р. чоловіку була виділена земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , на якій вони разом, за спільні сімейні кошти, почали будувати житловий будинок, в якому після зведення проживали, вели спільне господарство, обробляли присадибну земельну ділянку, доглядали один за одним. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після смерті якого залишилась спадщина, яку вона має бажання оформити на своє ім`я, однак позбавлена можливості реалізувати це право, оскільки необхідно підтвердити факт її проживання із спадкодавцем однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, у зв`язку із чим вимушена звернутись до суду із вказаною заявою.

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

В зв`язкуіз неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України ( далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно частин 1, 2 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

За приписами частини 1 статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом достеменно встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.07.1974р. по 15.05.1991р., про що свідчать свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 20.07.1974р. Калинівським районним відділом ЗАГС Вінницької області та довідка відділу реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції від 09.11.2007р. № 282-69, від якого у них народилось двоє спільних дітей: донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 продовжували проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, несли спільні витрати на будівництво житла та його утримання, що випливає з довідок виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області № 965 від 14.05.2020р., № 966 від 14.05.2020р. та № 1091 від 01.06.2020р., а також довідки виконавчого комітету Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області від 22.06.2020р. № 857 та акт обстеження житлових умов заявника від 18.08.2020р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер в місті Калинівка Калинівського району Вінницької області (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 22.04.2020р. Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), після смерті якого залишилось спадкове майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Вимогами ст.ст.1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Положеннями ч.ч.3 та 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008р., розяснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, до часу відкриття спадщини, а саме у період з 15.05.1991р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті ОСОБА_3 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 293, 315, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, до часу відкриття спадщини, а саме у період з 15 травня 1991 року по день смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами з підстав, визначених ст.423 ЦПК України, за заявою, поданою у строк, передбачений ст.424 ЦПК України, в порядку ст.425 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя