Провадження №2/523/1883/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"06" лютого 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини зазначеної вище квартири, яка раніше належала ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку ОСОБА_2 прийняв в порядку спадкування за законом, втім за час свого життя не отримав свідоцтво про право на спадщину. Позивач, як спадкоємець першої черги, як мати померлого, звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як за життя ОСОБА_3 не зареєстрував належну йому частку в квартирі. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 11.11.2019р. підготовче судове засідання було закрито, розгляд справи призначений за участю сторін.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Її представник, адвокат Бузова Т.Г. направила до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за їх відсутності.

Одеська міська рада не забезпечила участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву, справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради 25 серпня 1993р., квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Зазначене свідоцтво було видано на підставі розпорядження органу приватизації від 25 серпня 1993р. №20929, зареєстрованого у реєстровій книзі за №9-590. Факт отримання та набуття у спільну часткову власність вказаної вище квартири в порядку спадкування підтверджено відповіддю КП «Міське агентство з приватизації» №643/01.09. від 25.11.2019р.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час його смерті, разом з ним був зареєстрований та проживав в квартирі АДРЕСА_1 його син, ОСОБА_2 .

Відтак, ОСОБА_2 в силу ч.3 ст.1263 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді 1/3 частки належної ОСОБА_3 квартири.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ).

З метою отримання спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса, у встановлений шестимісячний строк, із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась його мати ОСОБА_1 . Відтак, згідно ст.1268, 1269 ЦК України позивач по справі вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. 08 липня 2019р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер 1199, спадкова справа №16/2016, яким було посвідчено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яке складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Також, приватним нотаріусом Двоєнкіною Т.О. постановою від 08.07.2019р. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку АДРЕСА_1 , яку успадкував ОСОБА_2 після сперті свого батька ОСОБА_3 , так як останній під час свого життя не зареєстрував право власності на частку квартири.

При вирішенні даної справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як зазначає позивач, підтверджено документально та встановлено судом під час розгляду справи по суті, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, набув право власності на 1/3 частку квартири, яку в порядку спадкування прийняв ОСОБА_2 , втім не зареєстрував її, що є перешкодою для ОСОБА_1 в отриманні на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, а як наслідок в реалізації своїх спадкових прав. Дані обставини вказують на наявність у позивача права на звернення до суду на захист свого невизнаного спадкового права, що передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України.

Суд вважає, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня його державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права в силу ст. 392 ЦК України.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на 1/3 частку спадкової квартири в порядку спадкування за законом. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на теперішній час існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Керуючись ст.ст.12,13,76, 206,259, 263-265,268,280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_3 (іпн. НОМЕР_3 ) право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , який в свою чергу прийняв її у спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06 лютого 2020р.

Суддя