Справа №303/2925/20
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 19 серпня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі : головуючого судді Монич В.О.
при секретарі Варга Н.В.
Справа №303/2925/20
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 , заінтересовані особи : державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Міснік Нелі Вячеславівни, ТзОВ ОТП Факторинг Україна на дії державного виконавця, -
в с т а н о в и в :
Скаржник ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Міснік Нелі Вячеславівни та скасувати постанову від 03 червня 2020 року про опис та арешт майна.
Ухвалою суду від 11 червня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Заінтересована особа старший державний виконавець Гаринець О. подав до суду відзив в якому просить у задоволенні скарги відмовити. Відзив мотивує тим, що на виконанні у ПВР перебуває виконавче провадження АСВП №57815799 зведене на примусове виконання виконавчого листа №2/303/688/18, виданного 18.09.2018 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 2 560 792 грн. 80 коп. боргу та 19 205 грн. 95 коп. судового збору. 03.06.2020 року державним виконавцем проведено опис рухомого майна, належного боржнику ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою здійснення належної професійної діяльності : АДРЕСА_1 , з метою реалізації данного майна в рахунок погашення боргу за виконавчим документом. ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, щодо повернення боргу, намагається уникнути звернення стягнення на описане рухоме майно і тому, між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 04.01.2019 року було укладений фіктивний договір про безоплатне користування описаним майном. Копію данного договору з додатками надано було державному виконавцю уже після проведення опису та арешту рухомого майна. Скаржником у даній скарзі виступає ОСОБА_1 , а основний текст скарги направлений на доводи нібито порушення прав ОСОБА_6 , однак, у даній скарзі не наведено жодного доказу порушення прав саме скаржника ОСОБА_1 .. Також, скаржником не зазначено, які саме права ОСОБА_6 порушено і яка від цього настала або може настати шкода. Представник скаржника подала до суду відповідь на відзив, надаючи суду копії квитанцій на розрахунок готівкою №40 від 21.04.2015 року, №50 від 04.05.2015 року, №51 від 05.05.2015 року та №61 від 15.05.2015 року, які доводять, що передане у користування ОСОБА_1 майно згідно договору позички нерухомого майна від 04 січня 2019 року, що було описане та арештоване державним виконавцем Міснік Н.В. 03 червня 2020 року, придбавалось саме покупцем ОСОБА_6 ..
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов наступних висновків. Суд розглядає справи керуючись принципом диспозитивності не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. (ч.1 ст.3 ЦПК України). Статтею 447 ЦПК України, передбачене право сторін виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою в разі, якщо вони вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судом встановлено, що постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП №57815799 від 03.06.2020 року за адресою : АДРЕСА_2 , було описано та накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.11-13).
Згідно договору позички нерухомого майна, укладеного 04 січня 2019 року між ОСОБА_5 , у якості позичкодавця, з однієї сторони, та ОСОБА_1 , у якості користувача, з іншої сторони, ОСОБА_6 передає, а ОСОБА_1 приймає у безоплатне тимчасове користування - 1/3 (одну третю) частину приміщення, обладнання приміщення, меблі, орітехніку, що знаходяться в будинку за АДРЕСА_1 . Все приміщення складається з трьох кімнат. 1/3 частина приміщення, що передається в безоплатне тимчасове користування, належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Машіка О.М. від 08 травня 2009 року за реєстровим номером 881 та зареєстровано в КП «Мукачівське БТІ та ЕО» (а.с.6).
Згідно додатку до договору позички майна 04 січня 2019 року сторони договору домовились про безоплатну передачу речей офісного вжитку для використання за адресою АДРЕСА_1 , а саме: стіл офісний, коричневого та чорного кольору (стіл керівника): крісло офісне, вироблене з шкіри та дерева в коричневому кольорі; крісла салатового кольору в кількості двох штук; стаціонарні комп`ютери в зборі (монітор Samsung, клавіатура Genius, миш комп`ютерна, системний блок Delux) в кількості трьох; сейф коричневого кольору; шафа-купе трьох секційна; стільці офісні у кількості 28 штук; кондиціонери Cooper в кількості двох одиниць; шафа офісна трьох секційна зі скляними дверцями; радіо - телефон Panasonic; стіл офісний коричневого кольору з лаковим покриттям; сканер марки HP G2710; принтери марки Canon в кількості двох одиниць; ксерокопіювальний апарат марки SHARP; металеві шафи в кількості двох одиниць (а.с.7-8).
Копію даного договору боржником було надано державному виконавцю Міснік Н.В., що підтверджується заявою представника боржника Компанієць Н.Г. від 03.06.2020 року з відміткою державного виконавця про їх отримання (а.с.10).
З досліджених матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем описано майно, яке знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
Як стверджує сама скаржниця ОСОБА_1 , дане описане майно належить ОСОБА_5 ..
Однак, жодного доказу того, що дане описане майно було придбано або належить ОСОБА_5 суду не надано. Також, як слідує із матеріалів скарги, діями державного виконавця порушуються права ОСОБА_5 ..
Разом з тим, ОСОБА_5 як власник описаного майна, за захистом своїх прав до суду не зверталася.
Окрім того, договір позички нерухомого майна державному виконавцю надано вже після проведення опису майна, що свідчить про те, що на час опису майна державним виконавцем, цього договору у скаржника не було, що підтверджується відповідною заявою (а.с.10).
Суд, не приймає до уваги заперечення представника скаржника, викладені у відповіді на відзив, що описаний товар придбала ОСОБА_5 , тому, що до суду вона надала лише квитанції на розрахунок готівкою №50, 40, 51, 61 (а.с.47-50) і суд визнає дані докази неналежними і недопустимими, так як, договір купівлі-продажу товару підтверджується товарним чеком або розрахунковою накладною придбаного товару, а не квитанцією на розрахунок готівкою.
Згідно ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, в судовому засіданні не здобуто доказів, які б вказували на підставність вимог скарги ОСОБА_1 і за таких обставин суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог позивача, як заявлено безпідставно.
Керуючись ст.ст.12, 13, 258-260, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -
У задоволенні скарги ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 , заінтересовані особи : державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Міснік Нелі Вячеславівни, ТзОВ ОТП Факторинг Україна на дії державного виконавця - відмовити
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Скаржник : ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_3 ;
Представник скаржника : ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 ;
Головуючий В.О.Монич