Справа № 178/163/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2020 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Берелет В.В.,
секретаря Кирсань Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Криничанський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України, -
за участю представників ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до суду і він та його представниця суду пояснили, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Семенівка Криничанського району Дніпропетровської області. Відповідно до актового запису про народження №3 від 12 лютого 1965 року, в графі «мама» записано ОСОБА_4 , в графі «батько» - ОСОБА_5 . Заявник разом зі своїми батьками проживав у с.Семенівка з 1965 року по 1985 рік. У 1983 році, після закінчення Семенівської середньої школи, розпочав свою трудову діяльність в колгоспі «Зоря комунізму», працював скотником. До 1986 року проживав у с.Семенівка, потім звільнився з роботи та переїхав до Миколаївської області Арбузинського району в с.Полянка, де в серпні 1986 року працевлаштувався в колгосп ім. Радянської Армії трактористом. У 1987році заявник переїхав до Южноукраїнська Миколаївської області. З жовтня 1987 року працював у виробничому об`єднанні «Южноукраїнська АЕС» в цеху соцкультпобуту ЖКУ слюсарем-сантехніком 3 розряду, потім бригадиром виробничої бригади монтажників. Звільнився із підприємства 25.04.1993 року. В цей період він проживав в АДРЕСА_1 . На звернення заявника щодо підтвердження даного факту проживання він отримав відповідь Центру надання адміністративних послуг міста Южноукраїнська про те, що архівна документація не містить інформацію щодо зазначеного приміщення. З незначною перервою заявник працевлаштувався в акціонерне товариство «Юженергобуд», де працював у період з 1994р. по 1997рік. На військовий облік став в 1984році в Криничанському районному військовому комісаріаті Дніпропетровської області. У 1985 році знявся з військового обліку. 10.10.1985 року став на облік в Арбузинський військовий комісаріат Миколаївської області. 24.03.1986 року знявся з обліку та з 06.03.1987р. по 21.04.1993 рік перебував на обліку у Южноукраїнському міському військовому комісаріаті Миколаївської області. Відповідно до довідки №2479 від 18.12.2019р., знявся з обліку в Южноукраїнському МВК. Облікова карта знищена. З 02.07.1993р. по 23.08.1993 року стояв на обліку в Казанському РВК Миколаївської області. З 06.09.1993 року знову став на облік в Южноукраїнський МВК. Виконавчий комітет Семенівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області звернувся із запитом до Відділу адресно-довідковвої роботи ГУ ДМП України у Миколаївської області про надання інформації чи зареєстрований ОСОБА_1 у Миколаївській області. Натомість отримана відповідь від 29.01.2019року про те, що зареєстрованим по Миколаївській області не значиться. Заявник не отримував паспорт радянського зразка та своєчасно не оформив паспорта громадянина України. Звернувшись до Криничанського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, було рекомендовано звернутись до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з питанням прийняття громадянства України та отримання паспорту. Однак, міграційною службою йому було відмовлено та надана відповідь, що згідно наданої інформації встановити належність до громадянства України не вбачається можливим, оскільки заявник не отримував паспорта громадянина України та не маю у паспорту громадянина колишнього СРСР. Йому було запропоновано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України. Тому просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився с.Семенівка Криничанського району Дніпропетровської області, проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час.

Представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для її задоволення.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що разом із заявником працювали в м.Южноукраїнську; дружили родинами, знає ОСОБА_1 з 1989 року, тісно почали спілкуватися з 1992 року. Заявник працював на Южно-Українській АЕС під керівництвом його матері, яка на той час працювала майстром.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що ОСОБА_1 знає з 1990 років по теперішній час; проживав в м.Южноукраїнську зі своєю родиною; зараз проживає в АДРЕСА_2 рази на рік приїздили до сестри в м.Южноукраїнське, де зустрічалась з заявником, який проживав з родиною у гуртожитку.

Вислухавши сторону, свідків, оцінивши докази по справ суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України ст.9Закону України «Про громадянство України» 1991 року усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України /24 серпня 1991 року/ постійно проживали на території України, є громадянами України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорта громадянина України.

Факт постійного безперервного проживання заявниці на території України підтверджується поясненнями заявника, його представника, свідками та наявними у матеріалах справи доказами, а саме: копією трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , довідкою ВП Южно-Українська АЕС №20-2/3 від 03 січня 2020 року, довідкою №1 від 11 січня 2020 року про заробітну плату, довідкою ПАТ «Юженергобуд» № 111 від 15 жовтня 2019 року, військовим квитком серії НОМЕР_2 , виданого 10 жовтня 1984 року.

Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт постійного безперервного проживання ОСОБА_1 , на території України, а тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 259, 293, 294, 315-319 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_5 задовольнити.
Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_5 , який народився в с.Семенівка Криничанського району Дніпропетровської області, на території України на час проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено 22 вересня 2020 року.

Суддя: В. В. Берелет

р