КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №939/605/20 головуючий у суді І інстанції: Гумбатов В.А.
провадження №22-ц/824/8582/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П..
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської областівід 24 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з заявою і просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що вона - ОСОБА_1 приймала участь в ліквідації наслідків аварії ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона звернулася із заявою до Управління соціального захисту населення Бородянської РДА Київської області надати їй статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення встановленого зразку, приєднавши необхідний пакет документів. В подальшому, ОСОБА_1 отримала від Управління соціального захисту населення Бородянської РДА відмову №358/06 від 27.01.2020 року у наданні їй статусу інваліда війни відповідно до вимог пункту 9 статті 7 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», із підстав недостатності доказів, що вона брала участь у роботах із ліквідації наслідків аварій на ЧАЕС у складі формувань цивільної оборони, додається до заяви.

Зазначає, що вона брала участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування цивільної оборони працюючи з 26 квітня по 04 травня 1986 року, всього 9 днів, 108 годин, що полягали у навантаження піску в с. Лелів, Чорнобильського району, йодна профілактика населення (подвірний обхід) та підготовки до евакуації населення та домашніх тварин (худоби) із Чорнобильського району згідно Розпорядженням Виконавчого комітету № 5 п.1 від 30.04.1986 року (копія додається), Заліської сільської ради Чорнобильського району Київської області. Роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС полягали у навантаженні піску в с. Чорнобильського району, йодна профілактика населення, підготовки до евакуації населення, майна та домашніх тварин (худоби) із Чорнобильського району, у зв`язку з чим отримала 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з робота ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 24 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 а подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Звертає увагу суду на те, що вона у своїй заяві не просила суд встановити факт її участі в ліквідації аварії на ЧАЕС, оскільки дану обставину сторони визнають і спору немає. Вказує, що у неї відсутня можливість в поза судовому порядку неповноту інформації, яка зазначено в Розпорядженні виконавчого комітету №5 п. 1 від 30 квітня 1986 року Заліської сільської ради Чорнобильського району Київської області, а саме про встановлення факту її участі в складі Цивільної оборони при виконанні із ліквідації, оскільки це надасть виникнення у неї права на буття статусу інваліда війни відповідно до п. 9 ст. 7 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та надасть соціальні гарантії.

Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської областівідзиву на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надало.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався положеннями ч.4 ст.315 ЦПК Українита обґрунтовував свої висновки тим, що із заяви вбачається спір про право.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.2Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 не можуть розглядатись судами зави провстановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків

військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в

установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому главою 31-А ЦПК (1502-06).(Пункт 2 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 ( v0015700-98 ) від 25.05.98).

Відповідно до п.3Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи,залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Встановлено, у січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою і просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що вона - ОСОБА_1 , приймала участь в ліквідації наслідків аварії ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона звернулася із заявою до Управління соціального захисту населення Бородянської РДА Київської області надати їй статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення встановленого зразку, приєднавши необхідний пакет документів. В подальшому, ОСОБА_1 отримала від Управління соціального захисту населення Бородянської РДА відмову №358/06 від 27.01.2020 року у наданні їй статусу інваліда війни відповідно до вимог пункту 9 статті 7 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», із підстав недостатності доказів, що вона брала участь у роботах із ліквідації наслідків аварій на ЧАЕС у складі формувань цивільної оборони, додається до заяви.

Зазначає, що вона брала участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування цивільної оборони працюючи з 26 квітня по 04 травня 1986 року, всього 9 днів, 108 годин, що полягали у навантаження піску в с. Лелів, Чорнобильського району, йодна профілактика населення (подвірний обхід) та підготовки до евакуації населення та домашніх тварин (худоби) із Чорнобильського району згідно Розпорядженням Виконавчого комітету № 5 п.1 від 30.04.1986 року (копія додається), Заліської сільської ради Чорнобильського району Київської області. Роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС полягали у навантаженні піску в с. Чорнобильського району, йодна профілактика населення, підготовки до евакуації населення, майна та домашніх тварин (худоби) із Чорнобильського району, у зв`язку з чим отримала 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з робота ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

В суді апеляційної інстанції представник заявника пояснив, що вони звертались до різних органів щодо перебування заявниці в складі цивільної оборони під час ліквідації на ЧАЕС, однак у зв`язку з тим, що списки таких осіб значаться під грифом «таємно», вони не можуть отримати зазначену інформацію, а тому просять встановити зазначений факт для отримання в подальшому статусу ветерана війни.

Суд апеляційної інстанції, погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у даній справі, оскільки факт, який просить встановити заявниця встановлює відповідний орган, а не згода з рішенням цього органу може бути оскаржена в адміністративному порядку. Встановлення факту зазначеного заявницею не передбачено нормами ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що вона у своїй заяві не просила суд встановити факт її участі в ліквідації аварії на ЧАЕС, оскільки дану обставину сторони визнають і спору нема, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки встановлення факту прийняття участі в ліквідації наслідків аварії ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони фактично є фактично встановлення факту належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, що не передбачено нормами ЦПК.

Доводи апеляційної скарги про те, що у заявника відсутня можливість в поза судовому порядку заповнити неповноту інформації, яка зазначена в Розпорядженні виконавчого комітету №5 п. 1 від 30 квітня 1986 року Заліської сільської ради Чорнобильського району Київської області, а саме про встановлення факту її участі в складі Цивільної оборони при виконанні із ліквідації, оскільки це надасть виникнення у неї права на буття статусу інваліда війни відповідно до п. 9 ст. 7 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та надасть соціальні гарантії, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки факти щодо набуття статусу інваліда війни у судовому порядку не встановлюються.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст.ст.186, 315 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської областівід 24 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «09» вересня 2020 року.

ГоловуючийсуддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова
О.І. Сліпченко