Справа №295/9853/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі : головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

В заяві зазначено, що 13.11.2018 року між ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_2 укладено шлюб. Від шлюбу учасники мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник повідомляє, що ОСОБА_2 зловживає наркотичними засобами, підтвердженням чого є постанова Богунського районного суду м .Житомира від 12.05.2020 року, якою особу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Підставою прийняття даного рішення стало керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

12.08.2020 року ОСОБА_2 під впливом наркотичних засобів утримував заявника ОСОБА_1 та дитину проти їх волі в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , залякував, погрожував викинути дитину у вікно, застосував по відношенню до заявника фізичну силу.

Крім того, з квартири було викрадено 20 000 доларів США, належних ОСОБА_1 на праві особистої власності, інші речі та прикраси.

13.08.2020 року ОСОБА_1 звернулась до поліції із заявою про вчинення кримінальних правопорушень.

З врахування викладеного, заявник просить видати обмежувальний пропис строком на шість місяців, заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 та в будь-якому іншому місці, де б не проживала остання; заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватись із ними; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У судовому засіданні заявник, її представник заяву підтримали. Заявник зауважила, що ОСОБА_2 вживає наркотичні засоби, а його поведінка є некерованою. Крім того, останній погрожує через телефонні повідомлення, намагається її відшукати, зокрема за місцем проживання батьків.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, що не перешкоджає розгляду заяви про видачу обмежувального припису.

Судом встановлено, що в серпні 2020 року заінтересованою особою - ОСОБА_2 , вчинялось домашнє насилля по відношенню до дружини, а також малолітньої дитини, що виявилось, зокрема, у застосуванні психологічного насильства.

Вказане підтверджується доданими до заяви доказами, зокрема: заявою ОСОБА_1 від 13.08.2020 року, поданою до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про вчинення кримінального правопорушення, винесення обмежувального припису, в якій особа повідомляє про вищевикладені обставини, в тому числі про залякування та погрози, застосування фізичної сили з боку ОСОБА_2 , витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію відомостей про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 185 КК України.

Можливі до з`ясування дані на вказаному етапі, на думку суду, дозволяють прийти до висновку про існування домашнього насильства та необхідність видачі обмежувального припису з огляду на пріоритетність інтересів заявника на убезпечення свого життя та здоров`я, а також життя і здоров`я малолітньої дитини.

Суд також приймає до уваги характеризуючи дані ОСОБА_2 , який постановою Богунського районного суду м .Житомира від 12.05.2020 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Судом встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (ст.1), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.1. ч.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник.

Згідно з ч.ч. 2-4 даної норми обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено прояв домашнього насильства у відношенні до заявника та малолітньої дитини, а тому, з врахуванням обгрунтованих ризиків, які свідчать про можливість продовження виниклої ситуації, з метою запобігання всіх негативних факторів, які пов`язуються з таким насильством, суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення частково.

Суд виключає вимогу про заборону ОСОБА_2 перебувати в будь-якому місці проживання ОСОБА_1 , оскільки, як визнано учасниками, квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить заінтересованій особі. І хоча Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не спростовує можливість тимчасового обмеження кривдника у використанні належного на праві власності майна, обставини справи указують на перевищення меж доцільної необхідності при виниклому конфлікті в разі такого обмеження.

Керуючись ст.ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, ст. 1, 24. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 ;

Заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

Заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватись із ними;

Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

строком на шість місяців.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Житомирську районну державну адміністрацію, виконавчий комітет Житомирської міської ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Д.М.Лєдньов