ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/2110/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 у особі командира ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії, наказу командира військової частини та поновлення на квартирному обліку, третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії, наказу командира військової частини та поновлення на квартирному обліку, за участю третьої особи квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя.

В позові зазначив, що він як військовослужбовець 08 грудня 1993 року прибув до м. Мелітополя Запорізької області для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , яка в подальшому була перетворена у військову частину НОМЕР_3 , а згодом у військову частину НОМЕР_1 . На підставі поданого рапорту від 08 грудня 1993 року його було зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_2 . При розформуванні військової частини НОМЕР_3 були втрачені протоколи засідань житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , в зв`язку з чим рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 березня 2006 року його було зараховано на квартирний облік відповідно до дати перебування у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов, тобто з 08 грудня 1993 року. В подальшому, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01 липня 2019 року було перенесено дату його зарахування на квартирний облік з 08 грудня 1993 року на 26 жовтня 1995 року на підставі письмового повідомлення квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя про те, що при його зарахуванні на квартирний облік було порушено вимоги п. 15 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР, а саме, щодо наявності реєстрації в даному населеному пункті.

Посилаючись на вказані обставини та те, що ним не порушувались вимоги чинного законодавства щодо взяття на облік як такого, що потребує надання житлового приміщення,

позивач просив визнати незаконними та скасувати рішення (об`єднаної) житлової комісії

військової частини НОМЕР_1 від 01 липня 2019 року № 13, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19 липня 2019 року № 374/агд в частині зміщення в обліку громадян та членів їх сімей, які перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга), позивача, зарахованого 08 грудня 1993 року, на дату реєстрації в даному населеному пункті на 26 жовтня 1995 року; зобов`язати відповідача поновити його на квартирному обліку з 08 грудня 1993 року та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1536 гривень 80 копійок і витрати по сплаті професійної правничої допомоги в розмірі 2000 гривень 00 копійок.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано незаконними та скасовано рішення (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01 липня 2019 року № 13, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19 липня 2019 року № 374/агд в частині зміщення в обліку громадян та членів їх сімей, які перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга), капітана ОСОБА_2 , зарахованого 08 грудня 1993 року, на дату реєстрації в даному населеному пункті на 26 жовтня 1995 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в особі житлової комісії поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку (обліку осіб та членів їх сімей, які набули право та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання (загальна черга)) з 08 грудня 1993 року.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1536 гривень 00 копійок.
В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 у особі командира ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Учасники справи, повідомлені належним чином про апеляційний розгляд справи в судове засідання апеляційного суду 09 вересня 2020р. не з`явились.

Військова частина НОМЕР_1 та КЕВ м. Запоріжжя письмовими заявами просили провести апеляційний розгляд без їх представника, а позивач ОСОБА_2 заяв та клопотань апеляційному суду не направив.

З огляду на вказані обставини, колегія розглянула справу за відсутності належним чином повідомлених учасників справи у відповідності до положень ч. 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_4 від 02 березня 1993 року, ОСОБА_2 при військовій частині НОМЕР_4 м. Мончегорськ Мурманської області житловою площею по лінії Міністерства Оборони не забезпечувався.

Згідно довідки, виданої начальником Мончегорської КЕЧ району від 07 червня 2001 року, ОСОБА_2 за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_4 з 05 серпня 1991 року по 26 лютого 1993 року житловою площею по лінії Міністерства оборони не забезпечувався.

З довідки, виданої Васильківським коледжем військово-повітряних сил України від 13 серпня 2001 року, вбачається, що ОСОБА_2 в період проходження військової служби у Васильківському ВАТУ з 1988 року по 1991 рік житлом не забезпечувався, знаходився на казарменому положенні.

Відповідно до рапорту ОСОБА_2 від 08 грудня 1993 року, поданого на ім`я командира корабля, ОСОБА_2 просить включити його в списки для отримання житла.

Згідно витягу з протоколу від 28 березня 2006 року № 11, комісією прийнято рішення у відповідності до рапорту та наданих документів зарахувати ОСОБА_2 на квартирний облік з 08 грудня 1993 року з складом сім`ї 1 особа.

З витягу з протоколу засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01 липня 2019 року № 13 слідує, що на виконання наказу Міністерства оборони України «Про затвердження інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 31 липня 2018 року № 380, відповідно до п. 9 наказу Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 (що діяв на той час), згідно п. 3, п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених Постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, а також враховуючи протоколи засідань житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 лютого 2019 року № 4, від 01 березня 2019 року № 5, від 19 квітня 2019 року № 9 та за умови фактичної наявності письмового повідомлення квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя від 13 лютого 2019 року № 446, необхідно змістити в обліку громадян та членів їх сімей, які перебувають на обліку поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга), на дату реєстрації в даному населеному пункту зазначених далі військовослужбовців, аби привести квартирний облік до вимог керівних документів, а також надати можливість іншим військовослужбовцям, які зараховані відповідно до вимог чинного законодавства, скористатись законним правом на отримання постійного житла або ж за згодою грошової компенсації за належне не отримане житло. Капітана ОСОБА_2 , зарахованого 08 грудня 1993 року (протокол від 28 березня 2006 року № 11), змістити на дату реєстрації (дані взяті з довідки про реєстрацію від 05 листопада 1997 року в оригіналі облікової справи) на 26 жовтня 1995 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 19 липня 2019 року № 374/агд, згідно з протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01 липня 2019 року № 13, житловій комісії військової частини НОМЕР_1 змістити в обліку громадян та членів їх сімей, які перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга), на дату реєстрації в даному населеному пункту військовослужбовців, аби привести квартирний облік до вимог керівних документів, а також надати можливість іншим військовослужбовцям, які зараховані відповідно до вимог чинного законодавства, скористатись законним правом на отримання постійного житла, або ж за згодою грошової компенсації за належне не отримане житло: капітана ОСОБА_2 , зарахованого 08 грудня 1993 року (протокол від 28 березня 2006 року № 11), змістити на дату реєстрації (дані взяті з довідки про реєстрацію від 05 листопада 1997 року в оригіналі облікової справи) на 26 жовтня 1995 року.

Згідно довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 11 грудня 2019 року, та послужного списку, капітан ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 м. Мелітополь Запорізької області. Проходження служби: з 01 серпня 1988 року по 11 вересня 1991 року курсант ВАТУ, м. Васильків; з 11 вересня 1991 року по 08 грудня 1993 року авіаційний технік групи обслуговування (літаків, авіадвигунів і засобів аварійного покидання літаків) військової частини НОМЕР_4 , м. Мончегорськ; з 08 грудня 1993 року по 11 березня 1994 року старший авіаційний технік (корабля) військової частини НОМЕР_2 , м. Мелітополь; з 11 березня 1994 року по 16 липня 1996 року старший авіаційний технік (корабля) другого комплекту військової частини НОМЕР_2 , м. Мелітополь; з 16 липня 1996 року по 18 вересня 2003 року старший авіаційний технік військової частини НОМЕР_3 , м. Мелітополь; з 18 вересня 2003 року по 25 лютого 2008 року старший авіаційний технік корабля інженерно-авіаційної служби авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 , м. Мелітополь; з 25 лютого 2008 року по 27 листопада 2009 року старший авіаційний технік корабля інженерно-авіаційної служби авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 , м. Мелітополь; з 27 листопада 2009 року по теперішній час начальник технічно-експлуатаційної частини інженерно-авіаційної служби авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 , м. Мелітополь.

ОСОБА_2 вважав, що не мається з його боку неправомірних дій стосовно постановлення його на облік з 08 грудня 1993р. для отримання житла, оскільки він мешкав у гуртожитку, своїми пільгами по лінії Міністерства оборони на час постановки на облік не скористався, тому вважає безпідставним рішення житлової комісії про зміщення його на обліку на більш пізню дату та відповідний наказ командира в/ч НОМЕР_5 .

Дослідивши всі обставини у цій справі, проаналізувавши чинне на час постановки ОСОБА_2 на квартирний облік як військовослужбовця, суд першої інстанції вважав його вимоги обґрунтованими.

У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що зарахування позивача на облік у 1993р. відбулось з порушення п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Але суд цих обставин не врахував.

Колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 15 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті.

Жодних сумнівів у тому, що позивач ще станом на грудень 1993р. вважався таким, що потребує надання житла та у зв`язку з цим постановлення на облік для його отримання, матеріали справи не надають.

При цьому, суд першої інстанції правильно виходив із наступних обставин, з якими колегія повністю погоджується.

Відповідно до п. 22 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, громадяни вважаються взятими на квартирний облік: у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів з дня винесення рішення виконавчого комітету, за місцем роботи з дня винесення спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету, затвердженого виконавчим комітетом місцевої Ради.
Відповідно до п. 24 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, на кожного громадянина (сім`ю), взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, у якій містяться необхідні документи. Обліковій справі дається номер, відповідний номеру у книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилого приміщення. Облікові справи є документами суворої звітності.

Суд встановив, що рішенням комісії ще у грудні 1993р. згідно з рапортом ОСОБА_2 його постановлено на облік як військовослужбовця, що потребує житла, з 08.12..1993р. Це рішення ніким не оскаржувалось, його правильність під сумнів не ставилась, на що вказує, що воно було повторено рішенням житлової комісії від 28 березня 2006 року № 11, згідно з яким у відповідності до рапорту та наданих документів зарахувати ОСОБА_2 на квартирний облік з 08 грудня 1993 року із складом сім`ї 1 особа.

Переглядаючи 01 липня 2019р. вказані рішення на засіданні (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та зміщуючи ОСОБА_2 у черзі на більш пізній період, комісія не вмотивувала таких своїх висновків, оскільки не встановила винних у цьому осіб з огляду на те, що сам ОСОБА_2 неправомірних дій при його первісній постановці на облік у грудні 1993р. не вчиняв та неправдивих відомостей комісії не надавав. Тому останній не може в такий спосіб відповідати за будь-які помилки або упущення посадових осіб військової частини та створеної у ній житлової комісії, перебуваючи на час його зміщення у черзі у липні 2019р. оскаржуваним рішенням комісії та відповідним наказом командира в/ч , 25 років.

Як було встановлено судом, на час зарахування позивача на квартирний облік 08 грудня 1993 року він проходив військову службу у м. Мелітополі Запорізької області, проживав у гуртожитку і був приписаний при військовій частині НОМЕР_2 , правонаступником якої є відповідач. В подальшому позивач отримав паспорт громадянина України, у якому було зроблено запис від 26 жовтня 1995 року про реєстрацію місця проживання за місцем проходження військової служби у м. Мелітополі Запорізької області.

Позивач має вислугу на військовій службі 31 рік та перебуває на квартирному обліку (обліку осіб та членів їх сімей, які набули право та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання (загальна черга)) з 08 грудня 1993 року. За цей період житлом за рахунок Міністерства оборони він не забезпечувався.
В теперішній час рішення житлової комісії військової частини, що оформлене протоколом від 28 березня 2006 року № 11, відповідно до якого позивача було зараховано на квартирний облік з 08 грудня 1993 року, не скасовано.
Як вбачається з матеріалів справи, перелік документів, які знаходяться в обліковій справі ОСОБА_2 , та на підставі яких його прийнято на облік у грудні 1993р., не змінився, а тому не було підстав і переглядати дату постановки його на облік.

Тобто, враховуючи положення п. 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03 грудня 1995 року № 20, та аналогічні положення п. 22 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, вбачається, що датою постановки позивача на квартирний облік є дата винесення рішення житловою комісією військової частини, а тому саме з 08 грудня 1993 року має визначатись черговість надання жилого приміщення позивачу за часом постановки його на облік.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення не вбачається. Тому у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 у особі командира ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 вересня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.