28.08.2020 Справа № 756/7267/19
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________
Унікальний №756/7267/20
Провадження №2-з/756/236/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В.,

розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання договору поруки недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання договору поруки недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та шляхом встановлення заборони іншим особам вчиняти будь-які дії відносно вказаної квартири.

Вказав, що предметом спору у справі, що перебуває у провадженні Оболонського районного суду м. Києва, є визнання договору поруки недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Зазначив, що в ході вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва №756/13928/16-ц від 12.12.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А., 29.05.2020 винесено постанову про опис та арешт майна боржника та вчинено ряд інших дій, спрямованих на виконання рішення суду, в тому числі, щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач має реальні побоювання, що до вирішення спору по суті державним виконавцем буде реалізовано арештоване майно та вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, із матеріалів заяви убачається, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №60977872 з примусового виконання виконавчого листа №756/13928/16-ц, виданого 12.12.2019 Оболонським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту від 27.10.2006.

В рамках вказаного зведеного виконавчого провадження 29.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. і було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована в тому числі тим, що приватний виконавець вчиняє відповідні виконавчі дії без дотримання вимог чинного законодавства, що порушує права позивача і призведе до примусового виконання рішення суду шляхом продажу арештованого мана на прилюдних торгах.

Таким чином, звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач фактично просить зупинити виконання рішення суду, яке набрало законної сили з підстав того, що під час його виконання, приватним виконавцем не було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктами 5, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Суд зауважує, що предметом розгляду є визнання договору поруки недійсним, тому підстав для зупинення виконання рішення суду яке набрало законної сили немає.

Позивач, у випадку порушення органами виконавчої служби, визначеного порядку виконання рішення, має право оскаржувати такі дії або бездіяльність у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та шляхом встановлення заборони іншим особам вчиняти будь-які дії відносно вказаної квартири задоволенню не підлягає.

Крім того, спір між сторонами по суті не вирішено, а вжиття заходів забезпечення позову може суттєво порушити права та законні інтереси відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (дата народження невідомо, РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання договору поруки недійсним та застосування наслідків недійсності правочину - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її вручення.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя: О.В. Диба