ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/27/20
Провадження № 2/516/52/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді Мисливої Л.М.,

при секретарі Васіній А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.02.2011р. яка склала в загальній сумі 23832 грн. 82 коп., в тому числі: 15584 грн. 78 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2803 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 3833 грн. 31 коп. нарахована пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1111 грн. 09 коп. штраф (процентна складова), також просить стягнути понесені ним судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, що і стало підставою для звернення Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з позовом до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, з підтвердженням позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, яка була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду відзив на позов, в якому вказала про наступне. Дані щодо наявності у відповідача заборгованості перед банком є такими, що не відповідають дійсності, з огляду на приписи чинного законодавства. В даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді Заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Однак, у момент підписання ОСОБА_1 анкети-заяви від 03.02.2011р., працівниками банку не було роз`яснено відповідачу основні аспекти кредитування, не було попереджено про пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та її розмір, не було попереджено про штрафні санкції та інше. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути складові його повної вартості, нараховану пеню, а також штрафи. Також, матеріали справи не містять підтверджень про те, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку 03.02.2011р., та не містять підтверджень, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і щодо сплати неустойки. Отже, за таких обставин, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що наявний в матеріалах справи, не містить підпису ОСОБА_1 , тому він не може розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 03.02.2011р., шляхом підписання анкети-заяви, отже відсутні підстави вважати, що вони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, що встановлена у формі сплати пені за прострочене зобов`язання, пені за несвоєчасність сплати боргу. По-друге, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору, діяли саме ці умови, а не інші. У анкеті-заяві позичальника відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачена Умовами та правилами надання банківських послуг; також відсутній строк повернення кредиту. Таким чином, роздруківка з офіційного сайту Витягу з Тарифів та Витягу з Умов, що додана позивачем до позовної заяви, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. Отже, відзив обумовлений необґрунтованістю позовних вимог, що полягає у: відсутності доказів належної інформованості відповідача в момент підписання анкети-заяви від 03.02.2011р. щодо умов кредитування; необґрунтованості розрахунку процентів та пені, а також відсутності у відповідача заборгованості перед банком, яка б відповідала вимогам чинного законодавства. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення вищевказаної суми заборгованості є необґрунтованими та незаконними. Заборгованість за поточним тілом кредиту, згідно наявного розрахунку заборгованості, у відповідача відсутня. На підставі викладеного, відповідач просить залишити без задоволення позов АТ КБ «Приватбанк».

28.05.2020р. від АТ КБ «Приватбанк» до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якій він вказав про таке. ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 03.02.2011р., згідно якої отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Позивач зазначає, про те, що в даному випадку зміст кредитного договору було зафіксовано в декількох документах, а саме: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах, таким чином, договір між банком та позичальником укладався у письмовій формі, між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч.1 ст. 202 ЦК України вказують на вчинення двостороннього кредитного договору. Крім того вказує, що з анкети-заяви відповідача, зокрема, вбачається про те, що остання висловила свою згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила свою згоду на те, що дана заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи, становлять між ними Договір про надання банківських послуг, з якими вона ознайомилась та погодилась. До матеріалів позовної заяви також долучено довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка власноруч підписана відповідачем та з якої вбачається, що їй встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,0% (36,00% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Зазначені Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку, є загальнодоступною інформацією, що розміщена у відділеннях банку та на його офіційному сайті. Відповідач, підписанням анкети-заяви позичальника, приєднався до вказаних Умов та Правил, заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Також позивачем додано виписку з карткового рахунку відповідача, розрахунок заборгованості, з яких вбачається про кредитний ліміт, користування грошима, отриманням коштів через банкомат, здійснення розрахунків через термінали в касах магазинів, та про часткову сплату заборгованості, що свідчить про те, що він отримав кредитну картку «Універсальна». Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору, всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не ос порений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази його ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи, так як у своїй заяві він зобов`язався самостійно ознайомлюватись зі всіма змінами до даних Умов та Правил на сайті Приватбанку. Наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, виписка по рахунку, довідка щодо виданих кредитних карток відповідачу, підтверджують чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення відповідача до банку з метою подальшого укладення договору. Також зауважив, що Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки в даному випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, саме тому заперечення відповідача в частині незнання наявності та суми заборгованості є необґрунтованими. ОСОБА_1 мала можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет, також, при необхідності отримання інформації (у тому числі: виписок, довідок про розмір заборгованості та інше), клієнти АТ КБ «Приватбанк» мають можливість ознайомитися в обслуговуючому відділенні банку.

16.06.2020р. ОСОБА_1 у своїх письмових запереченнях на відповідь на відзив АТ КБ «Приватбанк» зазначила, що не погоджується із твердженням позивача стосовно того, що оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, в тому числі Умови та Правила обслуговування по платіжним карткам розташовані на сайті Приватбанку, є безумовним ствердженням того, що при отриманні кредиту вона була ознайомлена з умовами кредитування за конкретним кредитним договором в повному обсязі. Відповідач зазначає, що нею була підписана лише анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку 03.02.2011р., інших документів, договорів, вона не підписувала. В заяві містяться лише персональні дані відповідача, дата та її підпис, та відсутні дані про істотні умови кредитного договору. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача. Посилання позивача на начебто безумовний обов`язок позичальника ознайомитися з умовами кредитного договору на сайті банку є перш за все такими, що дискримінують особу, яка отримує кредит, та завідомо ставлять позичальника у вкрай невигідну ситуацію, коли останній позбавлений реальної можливості зрозуміти усі переваги та недоліки пропонованого кредиту, зрозуміти ризики кредитного тягаря, та зробити для себе оптимальний вибір. Зобов`язання позичальника з боку банку самостійно ознайомитися з умовами кредитування на офіційному сайті є порушенням банком принципу справедливості договірних відношень, що гарантуються та охороняються чинним законодавством. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Крім того, ствердження позивача стосовно того, що «Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» підписана власноруч відповідачем, є безпідставним. Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 , дійсно, на підставі анкети-заяви від 03.02.2011р. отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок, однак вона заперечує проти визначеної банком суми заборгованості. Крім того, позивач самостійно вказує на те, що заборгованість за поточним тілом кредиту у відповідача відсутня, оскільки сплачена нею у повному обсязі. Тобто відповідач виконала усі свої зобов`язання щодо погашення кредиту перед банком у повному обсязі.

30.06.2020р. на адресу суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшли письмові пояснення, в яких він вказав зокрема про наступні обставини. Виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків, передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору минуло 9 років, та за вказаний період позичальник не звертався в банк за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про його обізнаність щодо розміру процентних ставок та інших умов обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. До суду надано виписку з карткового рахунку, де чітко вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та те, що він користувався наданими коштами, отримував їх через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів також чітко вбачається, що ОСОБА_1 частково сплачувала заборгованість за договором. Відповідач добровільно уклала із банком кредитний договір, будь-яких підтверджень в обмеженні її можливості прочитати його в момент підписання, вона не вказала. Також зазначив, що «Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» містить основні умови кредитування, розмір процентної ставки та тип виданої картки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 03.02.2011р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, було укладено договір №б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості. Договір складається із анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Пам`ятки клієнта, Тарифів, з чим і погодився позичальник. У відповідності до п.п. 1.1.1.60, 1.1.1.67 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, простроченим кредитом є кредитні кошти, які були надані клієнту і не були повернуті банку в термін, передбачений Договором. Тарифи система ставок оплати за послуги банку, яка є невід`ємною частиною Договору; перелік та розмір Тарифів може змінюватися і доповнюватися, що узгоджується з клієнтом в порядку та на умовах, визначених законодавством та цим Договором. Згідно п.п.1.1.5.1, 1.1.5.2 даних Умов та правил зміни та доповнення до цього Договору вносяться банком в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України, шляхом його розміщення на офіційному сайті у новій редакції. Про такі зміни банк повідомляє клієнтів шляхом використання будь-якого з наступних каналів: розміщення інформації на офіційному сайті банку; розміщення інформації у відділеннях банку; смс-повідомлення на фінансовий номер телефону клієнта; повідомлення на електронну пошту клієнта; інформування у системі «Приват24» або «Приват24 для бізнесу»; IVR-дзвінки; повідомлення через банкомати та термінали самообслуговування; месенджери, шляхом направлення листа поштою тощо. Продовження користування клієнтом послугами банку після дати публікації на офіційному сайті Умов та Правил надання банківських послуг у новій редакції є фактом надання клієнтом згоди на зміни та доповнення до Договору та їх погодженням шляхом мовчазної згоди. Як зазначено у п. 2.1.1.2.9 даних Умов та правил сторони узгодили, що при користуванні кредитом банк встановлює пільговий період. Пільговий період кредитування встановлений банком період з моменту виникнення заборгованості за кредитом, протягом якого відсотки за користування кредитом нараховуються за пільговою ставкою; за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує фіксовану процентну ставку в розмірі 0,00001% річних від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. В разі прострочення зобов`язань за Договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки від суми трат, здійснених за рахунок кредиту (п. 2.1.1.2.11 Умов та правил). Сторони дійшли згоди, що, зокрема, в разі: неповернення клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4 цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або в разі несвоєчасної сплати клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1 Договору, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі, зазначеної у Договорі (п. 2.1.1.2.12 Умов та правил). У п. 2.1.1.3.1 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі ст.ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, визначено розмір та порядок погашення кредиту, сплати процентів. Погашення кредиту та процентів здійснюється клієнтом щомісяця в такому порядку: клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим Договором. В разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Сторони узгодили, що в разі порушення клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180 днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180 день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180 день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі (п. 2.1.1.3.5 Умов та правил).

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором, станом на 15.12.2019р., загальна сума її заборгованості перед банком по кредиту складає 23832 грн. 82 коп., в тому числі: 15584 грн. 78 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2803 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 3833 грн. 31 коп. нарахована пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1111 грн. 09 коп. штраф (процентна складова).

Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк», що надійшла до суду 28.05.2020р., ОСОБА_1 отримала картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , за договором №б/н, термін дії останньої до 08.2022р. З виписок по особовому рахунку даних карток, що надійшли до суду 28.05.2020р., 13.08.2020р., вбачається інформація щодо руху грошових коштів (зняття готівки в банкоматі, списання процентів за користування кредитним лімітом, поповнення картки в терміналі самообслуговування, тощо).

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , вбачається про зміну кредитного ліміту.

За ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Анкета-заява позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 03.02.2011р. містить лише інформацію про персональні дані позичальника, контактну інформацію, додаткові відомості щодо володіння транспортним засобом, інформацію про працевлаштування, дату та підпис, відмітки банку, а також те, що позичальник просить надати йому перераховані у заяві послуги та виявляє бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна» із розміром кредитного ліміту 1000 грн.; крім того, погодилася, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, з відповідними Умовами та Правилами, Тарифами банку, ознайомлений. У даній анкеті-заяві позичальника не зазначені: процентна ставка, розмір та умови нарахування неустойки.

Але, в матеріалах справи міститься копія довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана позичальником 03.02.2011р., із зазначенням базової відсоткової ставки за користування кредитом, розмір щомісячних платежів, строк їх внесення, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісія.

В частині 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як зазначається у ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк». Роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що вказано й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у провадженні № 6-16цс15.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у своїй постанові від 06.05.2020р.

у справі №358/384/19, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначає про неможливість застосування до спірних правовідносин правил частини першої ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Надані АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Колегія суддів вважає, що витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua та містяться у матеріалах справи, не містить підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Колегія суддів погодилась з висновками суду апеляційної інстанції про те, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за простроченим тілом кредиту, оскільки судом було встановлено, що до такого платежу було включено нараховані відсотки за завищеною процентною ставкою, яку не було встановлено ні в анкеті-заяві, ні в довідці про умови кредитування.

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 03.02.2011р. у сумі 23832 грн. 82 коп., з яких: 15584 грн. 78 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2803 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, 3833 грн. 31 коп. нарахованої пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1111 грн. 09 коп. штрафу (процентна складова), повністю, за недоведеністю, оскільки з огляду на досліджені в судовому засіданні розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за даним договором, які також підтверджуються доданими до заперечень на відзив відповідача виписками з рахунку ОСОБА_1 , станом на 30.09.2019р. заборгованість за поточним тілом кредиту становить 12505 грн. 94 коп., за простроченим 3078 грн. 84 коп., а станом на 15.12.2019р. заборгованість за поточним тілом кредиту відсутня, та за простроченим тілом кредиту складає 15584 грн. 78 коп. Також, у розрахунку станом на 30.09.2019р. вказано про включення в заборгованість за простроченим тілом кредиту нарахованих відсотків за завищеною процентною ставкою, яку не було встановлено ні в анкеті-заяві, ні в довідці про умови кредитування, яка підписана відповідачем. А посилання позивача на право банку змінювати процентну ставку за кредитом, яка також відображена в розрахунках заборгованості, у відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг, судом не можуть прийматися до уваги оскільки вона не містить підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, яка надає право позивачу змінювати процентну ставку за договором. В зв`язку з чим, та оскільки суд відмовляє в задоволенні щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за простроченим тілом кредиту, відсутні й підстави для стягнення з неї заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахованої пені, штрафів, що в свою чергу, нараховуються лише на залишок заборгованості за тілом кредиту за несвоєчасне її погашення.

При цьому, суд вважає неспроможними доводи відповідача, що вона не підписувала наявну в матеріалах справи довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду від 03.02.2011р., за недоведеністю цього самим відповідачем.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 551, 625, 629, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, кредитним договором №б/н від 03.02.2011р., п.п. 1.1.1.60, 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2, 2.1.1.2.9, 2.1.1.2.11, 2.1.1.2.12, 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.5, Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, ст.ст. ст.ст. 10, 12, 13, 18, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) заборгованості за кредитним договором б/н від 03.02.2011р. у сумі 23832 грн. 82 коп., з яких: 15584 грн. 78 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2803 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, 3833 грн. 31 коп. нарахованої пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1111 грн. 09 коп. штрафу (процентна складова), відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Теплодарський міський суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про дане судове рішення розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/) за номером справи 516/27/20.

Повне рішення суду складено 07.09.2020р.

У відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя