Справа № 323/1414/20
Номер провадження 6/323/26/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., при секретарі Мірошниченко А.О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни, боржник: ОСОБА_1 , стягувач філія Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець звернулася до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначила, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ІІІавлукової Заіри Арсенівни знаходиться виконавче провадження №60557691 з виконання виконавчого листа №2-1228/2009, виданого 30.03.2010 Оріхівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління, заборгованості за кредитним договором в розмірі 367307.70 гри та судових витрат: державного мита в сумі 1700,00 грн, інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 грн.

Згідно відмітки державного виконавця Оріхівського РВДВС ГТУЮ у Запорізькі області вчиненої на виконавчому листі 25.06.2018, залишок боргу становить 198266,95 грн

Виконавче провадження №60557691 відкрито виконавцем 08.11.2019, на сьогоднішній день рішення боржником не виконується, жодних грошових коштів боржником сплачено не було.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України місце отримання боржником доходу пенсії - не виявлено.

Згідно відповідей МВС - боржник не має у власності транспортних засобів.

Згідно відповідей АТ «ПУМБ» від 14.11.2019, АКБ «Індустріалбанк» від 15.11.2019 АТ «ОТП Банк» від 15.11.2019, АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 14.11.2019, АТ «Альфа- Банк» від 21.11.2019, АТ «Ощадбанк» від 18.11.2019, АТ «Укрсиббанк» від 29.01.2020 боржник не має відкритих розрахункових рахунків в цих банках.

Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» боржник має два відкритих розрахункових рахунки. На виконання платіжної вимоги приватного виконавця з рахунку боржника списано 156,28 грн.

Таким чином, грошових коштів, достатніх для виконання рішення суду або рухомого майна боржника, виявлено не було.

Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно боржник має у власності 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Однак зазначена квартира, перебуває у заставі (іпотеці), іпотеко держателем є ПАТ «КБ «Надра».

Згідно відповіді АТ «КБ «Надра» від 03.12.2019 заборгованість боржника перед АТ «КБ «Надра» складає 57237.12 доларів США.

Таким чином, стягнення на зазначену квартиру не може бути звернене.

Однак, згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян боржник перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21 грудня 1991 року.

Згідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 належить житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2007.

Тому приватний виконавець просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , у майні, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : житловому будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, просить розгляд подання здійснити за його відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник стягувача ,філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк`в судове засідання не з`явився, проте направив до суду клопотання про розгляд подання за його відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно з ч. 2 ст. 443 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Вивчивши матеріали подання, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ІІІавлукової Заіри Арсенівни знаходиться виконавче провадження №60557691 з виконання виконавчого листа №2-1228/2009, виданого 30.03.2010 Оріхівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління, заборгованості за кредитним договором в розмірі 367307.70 гри та судових витрат:державного мита в сумі 1700,00 грн, інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 грн.

Згідно відмітки державного виконавця Оріхівського РВДВС ГТУЮ у Запорізькі області вчиненої на виконавчому листі 25.06.2018, залишок боргу становить 198266,95 грн

Виконавче провадження №60557691 відкрито виконавцем 08.11.2019, на сьогоднішній день рішення боржником не виконується, жодних грошових коштів боржником сплачено не було.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України місце отримання боржником доходу пенсії - не виявлено.

Згідно відповідей МВС - боржник не має у власності транспортних засобів.

Згідно відповідей АТ «ПУМБ» від 14.11.2019, АКБ «Індустріалбанк» від 15.11.2019 АТ «ОТП Банк» від 15.11.2019, АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 14.11.2019, АТ «Альфа- Банк» від 21.11.2019, АТ «Ощадбанк» від 18.11.2019, АТ «Укрсиббанк» від 29.01.2020 боржник не має відкритих розрахункових рахунків в цих банках.

Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» боржник має два відкритих розрахункових рахунки. На виконання платіжної вимоги приватного виконавця з рахунку боржника списано 156,28 грн.

Таким чином, грошових коштів, достатніх для виконання рішення суду або рухомого майна боржника, виявлено не було.

Згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян боржник перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21 грудня 1991 року.

Згідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 належить житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2007.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За змістом ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Питання звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, регулюється ст.371 ЦК, згідно з якою Кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Згідно із статтею 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доказів того, що між ОСОБА_1 та беспечною ОСОБА_3 були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, при примусовому виконанні судового рішення, грошових коштів які б були виявлені для погашення заборгованості та майна у нього не має. Отже, наявні в матеріалах подання докази свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на боржника.

Судом враховано, що згідно практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231 /16-ц зазначила, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло чи на інше майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Таким чином, суд вважає, що частка боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : житловому будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , складає 1/2 частки.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для виділу частки боржника, визначивши її на рівні 1/2 частки.

Керуючись ст.,ст. 370, 371 ЦК України, ст.443 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни, боржник: ОСОБА_1 , стягувач філія Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - задовольнити у повному обсязі.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , у майні, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : житловому будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує,- протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали виготовлений 04 вересня 2020 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В. Фісун