КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 360/1831/19 Головуючий у суді першої інстанції: Міланіч А.М.
Номер провадження: 22-ц/824/1463/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів: Білич І.М., Сержанюка А.С.,

при секретарі - Перебитюку А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», приватного нотаріуса Хари Наталії Станіславівни, третя особа: приватний виконавець Лановенко Людмила Олегівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнення за виконавчим написом, -

ВСТАНОВИВ:

В Бородянський районний суд Київської області з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач), мотивуючи свої вимоги тим, що 22 вересня 2007 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Дельта Банк» (далі - ТОВ КБ «Дельта Банк») було укладено договір на відкриття карткового рахунку з кредитним лімітом на день укладення договору 500 грн.

На підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 11434, вчиненого 22 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., 11 липня 2019 року винесено постанову про звернення стягнення на її заробітну плату, стипендію та інші доходи як боржника за вказаним виконавчим написом.

Позивач зазначила, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вона уклала кредитний договір з ТОВ КБ «Дельта» в той час, як за договором відступлення права вимоги новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» (далі - ТОВ «Росвен інвест Україна») відступило своє право вимоги за кредитними договорами ПАТ «Дельта Банк», про що вона повідомлена не була. Крім того, документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, не підтверджують безспірність її заборгованості.

Просила визнати виконавчий напис від 22 травня 2019 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача 400 грн., утриманих з її пенсії, яку вона отримує в Бородянському відділі обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ТОВ «Росвен інвест Україна», в рахунок погашення боргу.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, не правильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила, рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року скасувати та постановити у справі нове судове рішення про задоволення її вимог.

Відповідачі та третя особа у справі, у встановлений судом апеляційної інстанції строк, відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року суду не надали.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню, з прийняттям у справі постанови про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22 травня 2019 року, учинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 11434, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» 35 773,76 грн., а в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року між ТОВ КБ «Дельта» ( на даний час - ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1 укладено договір на відкриття кредитної лінії, на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення цього договору встановлено ліміт в сумі 500 грн.

В подальшому, 06 жовтня 2017 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен інвест Україна» укладено договір № 31/к про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за умовами якого, ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Росвен інвест Україна» право вимоги до позичальників - фізичних осіб, в тому числі і за договором, укладеним з ОСОБА_1 22 вересня 2007 року, із загальною сумою боргу 35 123,76 грн., яка складається з простроченої кредитної заборгованісті за тілом кредиту в розмірі - 18 641,26 грн.; нарахованими простроченими відсотками в розмірі - 16 482,50 грн.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., 22 травня 2019 року учинено виконавчий напис, зареєстрованим в реєстрі за № 11434, яким, запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 004-09141-220907 від 22 вересня 2007 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Росвен інвест Україна» на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 31/К, укладеним 06 жовтня 2017 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен інвест Україна», на користь ТОВ «Росвен інвест Україна», за період з 06 жовтня 2017 року по 17 травня 2019 року, сума заборгованості складає 35 123,76 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 18 641,26 грн., проценти за користування кредитом - 16 482,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог, які викладені в її позовній заяві, ОСОБА_1 звернула увагу на те, що вона уклала кредитний договір з ТОВ КБ «Дельта Банк», в той час, як за договором відступлення права вимоги, новому кредитору - ТОВ «Росвен інвест Україна» відступлено право вимоги за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк», про що вона повідомлена не була, також зазначила, що документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, не підтверджують безспірність її заборгованості.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року не відповідає.

За загальним правилом ст. ст.15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом.

Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства (ч.1 ст. 39 Закону).

Таким актом є, зокрема, Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

В п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» зазначено, що учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл. 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділілу ІІ Порядку учинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси учиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови учинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.

Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови учинення виконавчого напису (п.п.1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку учинення нотаріальних дій).

За правилами пп.2.1 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку учинення нотаріальних дій, для учинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником, нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування, місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата, місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має проводитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Нотаріальна дія або відмова в її учиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її учиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета учинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про учинення виконавчого напису, повинна існувати та крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова учинення нотаріусом виконавчого напису.

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп.2.3 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку учинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Натомість, нотаріус вирішує питання про учинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати учинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його учинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для учиненням виконавчого напису.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. на виконання ухвали Бородянського районного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року завірених копій документів, приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Харі Н.С., заявником - ТОВ «Росвен інвест Україна» на підтвердження заборгованості у ОСОБА_1 за кредитним договором № 004-09141-220907 від 22 вересня 2007 року, укладеним з ТОВ КБ «Дельта Банк» було подано наступні документи: копію заяви ТОВ «Росвен інвест Україна» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. про учинення виконавчого напису, копію опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, копію Статуту ТОВ «Росвен інвест Україна», копію протоколу № 4 загальних зборів учасників ТОВ «Росвен інвест Україна», копію наказу «Про початок виконання обов`язків» № 1/11 від 14 липня 2011 року; копію паспорта громадянина України ОСОБА_2 , копію Договору № 31/к Про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 06 жовтня 2017 року, копію протоколу електронних торгів № UA-EA-2017-09-04-000035-а від 14 вересня 2017 року, копію Договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 26 січня 2018 року, копію протоколу електронного аукціону № UA-EA-2017-12-21-000199-b; від 16 січня 2018 року, копію розрахунку суми заборгованості за кредитним договоро № 004-09141-220907 від 22 вересня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк»; копію Договору № 004-09141-220907 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 22 вересня 2007 року, укладеного між ТОВ КБ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , копію Витягу з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 31/К від 06 жовтня 2017 року, укладеного між ТОВ «Росвен інвест Україна» та ПАТ «Дельта Банк» по боржнику ОСОБА_1 , копію повідомлення ОСОБА_1 від 09 квітня 2019 року про вчинення виконавчого напису, копію Свідоцтва про Державну реєстрацію юридичної особи ПАТ «Дельта Банк», серія А01 № 646833 від 14 лютого 2006 року, копію детальної інформаці про юридичну особу ПАТ «Дельта Банк»; копію Статуту ПАТ «Дельта Банк (нова редакція).

Відповідно до правових позицій, викладених у Постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц, 29 березня 2019 року, у справі №137/1666/16-ц, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі, установити та зазначити в рішенні чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису, боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при учиненні виконавчого напису, нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, прострочена заборгованість за тілом кредиту та сума процентів за користування кредом, які зазначені у написі, є безспірними.

Таким чином, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом, не було з`ясовано даного питання і з боржником.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що повідомлення про зміну кредитора в зобов`язанні з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором № 004-09141-220907 від 22 вересня 2007 року, на підставі якого було учинено виконавчий напис, ОСОБА_1 отримано, а тому останнія була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості оспорити вимоги ТОВ «Росвен інвест Україна», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Представником ТОВ «Росвен інвест Україна» нотаріусу не було надано документу, що підтверджує отримання ОСОБА_1 вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, що також свідчить про відсутність у нотаріуса на час учинення виконавчого напису, підтвердження безспірності заборгованості.

Разом з тим, Бородянський районний суд Київської області розглядаючи даний спір, та відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який учинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 22 травня 2019 року, зареєстрований в реєстрі № 11434 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен інвест України» 35 773,76 грн. заборгованості за кредитним договором, обмежився лише констатацією вищезазначених вимог закону та не навів у рішенні будь-яких доводів на підтвердження фактів їх дотримання нотаріусом при учиненні виконавчого напису, не перевірив належним чином аргументів позовної заяви та помилково виходив тільки з недоведеності позивачем факту безспірності заборгованості, при цьому належними та допустимими доказами такі висновки не підтвердив.

Суд першої інстанції взагалі не дав жодної оцінки документам на підтвердження безспірності заборгованості, не перевірив факту надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, не перевірив дотримання нотаріусом при учиненні виконавчого напису вищезазначених вимог закону.

Крім того, згідно оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, ОСОБА_1 має борг за кредитним договором перед ТОВ «Росвен інвест Україна» 35 773,76 грн., із них: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі - 18 641,26 грн; проценти за користування кредитом в розмірі - 16 482,50 грн., проте, докази, які б підтвердили наявність вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні, в зв`язку з чим не можливо встановити безпірність вимог ТОВ «Росвен інвест Україна».

Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, колегія приходить до висновку про те, що на час учинення виконавчого напису, у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, в зв`язку з чим, нотаріус не мав передбачених законом підстав для учинення виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості, а тому існують всі підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому, виконавчий напис, учинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 22 травня 2019 року, який зареєстрований в реєстрі за № 11434 слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Вимога ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача на її користь 400 грн., утриманих з її пенсії, на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса, яку вона отримує у Бородянському відділі обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає так як справи за спорами про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса повинні розглядатися за окремими позовами боржників до стягувачів.

Позивачем, при подачі до суду першої інстанції позовної заяви та апеляційної скарги на рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року був сплачений судовий збір у розмірі 1 942,60 грн., а тому колегія вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «Росвен інвест Україна» на користь ОСОБА_3 у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі.

Щодо стягнення з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. судового збору на користь позивача, колегія суддів виходить з того, що порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Частиною 1 ст. 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 ст. 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом, тому судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з даним позовом підлягають стягненню саме з відповідача - ТОВ «Росвен інвест Україна».

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 11434, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 22 травня 2019 рок щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» 35 773 грн. 76 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» на користь ОСОБА_1 по 1 942 грн 60 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

А.С. Сержанюк