Справа № 549/487/20
Провадження №2/549/156/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Чорнухинський районний суд Полтавській області

в складі: головуючої судді Глущенко Н.М.

за участю: секретаря судового засідання Міщенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 08 квітня 2004 року. Від спільного проживання мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час навчається на першому курсі Полтавського національного педагогічного університету ім.В.Г.Короленка за спеціальністю «Середня освіта (Музичне мистецтво)» на денній формі навчання. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, а позивач не в змозі самостійно утримувати їх спільного сина, який потребує матеріальної допомоги.

Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1500 гривень щомісячно до закінчення сином навчання до досягнення ним 23 років.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, надала суду заяву, в якій зазначила, що дійшла згоди з відповідачем розмір аліментів в сумі 1200,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає частково і просить стягувати аліменти з нього на утримання сина в розмірі 1200,00 гривень щомісячно, на що погодилась позивач.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до частково задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 4).

З 08 вересня 2020 року ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання за спеціальністю «середня освіта (музичне мистецтво) психолого-педагогічного факультету Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка на контрактній основі. Термін навчання по 30.06.2023 року. (а.с.9).

Частиною 2 ст.141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ч.ч. 1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим.

Суд, проаналізувавши вищевикладені положення законодавства, відзначає, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є обов`язком батьків, бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку і жодних доказів неможливості надавати допомогу повнолітній дитині відповідач не надав.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1200 грн. щомісячно. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Аналізуючи вищевказані норми, суд вважає, що позивачем у даній справі в повній мірі доведено наявність батьківських відносин між повнолітнім ОСОБА_3 та відповідачем; факт навчання ОСОБА_3 у вищому навчальному закладі по 2023 рік; зважаючи на понесені ОСОБА_3 витрати у зв`язку з навчанням, потребу останнього та ОСОБА_1 у матеріальній допомозі; недостатній рівень забезпечення матері для самостійного утримання сина; можливість відповідача надавати йому матеріальну допомогу.

Судом також враховано, матеріальне становище відповідача, те, що він на даний час не працює, а також те, що він частково визнав позовні вимоги та погодився на стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн щомісячно.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність чи відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, беручи до уваги часткове визнання позову відповідачем дійшов висновку про необхідність частково задоволити позовні вимоги ОСОБА_1 у частині їх визнання ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду 16.10.2020 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору у даній справі.

Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 840 гривні 80 копійок покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України ст. ст. 180-182, 183, 191, 199, 200 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 аліменти на утримання сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 01.12.2020 і до закінчення ОСОБА_3 , навчання по 30.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Чорнухинський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Глущенко