Справа № 186/818/20
Номер провадження № 2/0186/313/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21 серпня 2020 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі

головуючої судді: Кривошеї С.С.

при секретарі: Кравченко А.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначає, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини квартири від 04 серпня 2008 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 листопада 2019 року. Відповідач ОСОБА_2 є його рідним братом та зареєстрований у спірній квартирі, але не проживає у ній більше десяти років, комунальні послуги не сплачує та не бере участі у її утриманні, особистих речей відповідача у квартирі немає.

Реєстрація відповідача у квартирі, створює йому перешкоди вільно володіти та користуватися нею.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 права користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстрації.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти постановлення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування частини квартири від 04 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мініною С.Я., зареєстрованим у реєстрі за номером 3757, та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27 листопада 2019 року, виданого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Баден А.Є., та зареєстрованого у реєстрі за номером 1285.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20 серпня 2020 року №220962906 підтверджується, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування номер 3757, посвідченого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мініною С.Я. та свідоцтва про право на спадщину, номер 1285, виданого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Баден А.Є. 27 листопада 2019 року.

Відповідно до акту №506, виданого 10 червня 2020 року Приватним підприємством «Комунальщик-4», ОСОБА_2 , 1978 року народження, зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає з 2010 року.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №6814, яка видана виконавчим комітетом Першотравенської міської ради Дніпропетровської області 19 червня 2020 року, у спірній квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України суд дійшов до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Зазначений висновок викладено у Постанові ВСУ від 16 листопада 2016 року по справі №6-709цс16.

Згідно ст.ст. 4, 19 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач по справі ОСОБА_2 є рідним братом позивача ОСОБА_1 , зареєстрований у спірній квартирі але не проживає в ній з 2010 року, без поважних причин, не виявляє наміру та бажання вселитися у спірну квартиру, тому суд вважає, що ОСОБА_2 слід позбавити права користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_1 про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється у відповідність до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 263, 264-265, 280-282 ЦПК України, 16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.41, 47 Конституції України, ст.150 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , права користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Першотравенського міського суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С.С. Кривошея.