Справа № 127/9426/19
Провадження № 22-ц/801/192/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 рокуСправа № 127/9426/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 127/9426/19 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_7 про внесення запису в трудову книжку, виплату заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» до ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів та стягнення коштів

за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року, повний текст якого складено 08 листопада 2019 року, ухвалене у складі судді Короля О.П.,

встановив:

02 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» (далі- ОСББ «Подолянка-3»), третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_7. , який обґрунтовувала тим, що з 19 березня 2018 року працювала головою правління ОСББ «Подолянка-3», що розташований з адресою: вул . Ак . Ющенка, 10 в м. Вінниця. 10 січня 2019 року відбулися загальні збори співвласників ОСББ, на яких прийнято рішення про відкликання голови та усіх членів правління ОСББ «Подолянка-3», обрано новий склад правління, та зобов`язано ОСОБА_1 в термін до 01 лютого 2019 року передати новообраному голові правління усі документи, ключі, печатку, інвентар тощо. 23 січня 2019 року на зборах правління ОСББ «Подолянка-3» обрано нового голову правління ОСОБА_7., відомості про якого було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06 лютого 2019 року і з цього часу новий голова правління приступив до виконання своїх повноважень. З урахуванням цього її повноваження як голови правління ОСББ «Подолянка-3» припинилися з 06 лютого 2019 року на підставі п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Однак новий голова правління не оформив належним чином звільнення позивача з посади, щодо внесення відповідного запису у трудову книжку та виплати розрахункових відповідно до ст. 44 КЗпП України, а також компенсації за 25 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за 2018-2019 роки. Її середній заробіток становить 5584, 5 грн, а отже компенсації за 25 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за 2018-2019 роки підлягає середній заробіток за один місяць - 5584, 5 грн, а також вихідна допомога - 33 507, 00 грн, а всього 39091,5 грн.

На підставі статей 116,117 КЗпП України відповідач повинен виплатити середній заробіток за весь період затримки розрахунку з дня звільнення (06 лютого 2019 року) і по день ухвалення судового рішення.

26 квітня 2019 року ОСББ «Подолянка-3» звернулося із зустрічною позовною заявою, яку обґрунтовувало тим, що відповідно до рішення загальних зборів співвласників ОССБ «Подолянка-3», оформленого протоколом №1/18 від 24 лютого 2018 року було вирішено включити до складу правління ОСББ та призначити його головою ОСОБА_1 та вирішено встановити голові правління оплату праці в розмірі 1 мінімальної заробітної плати плюс премію 0,5 мінімальних заробітних плат за результатами роботи». За змістом частин 1,2, 17,19,20 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» посада голови ОСББ не передбачена законодавством та Статутом ОСББ «Подолянка-3», рішення правління про обрання ОСОБА_1 головою правління ОСББ відсутнє, при цьому до компетенції правління не належать питання визначення розміру матеріального та іншого заохочення, в тому числі преміювання голови чи інших членів правління. За весь час перебування на посаді ОСОБА_1 було безпідставно нараховано і виплачено 20 701,5 грн премії.

З урахуванням наведеного просив визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Пододлянка-3» в частині обрання головою ОСББ «Подолянка-3» ОСОБА_3 та відповідно до ст. 1212 ЦК України стягнути з відповідача на користь ОСББ «Подолянка-3» 20 701,5 грн.

До відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 - ОСББ «Подолянка-3» будо додано, зокрема, копію наказу ОСББ «Подолянка-3» №2, за підписом голови правління ОСББ ОСОБА_7. про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 з 23 січня 2019 року у зв`язку із відкликанням та обранням нових членів правління та голови правління (п. 9 ч.1 ст. 36 КЗпП України, ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 3 розділу ІІІ Статуту).

04 липня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, та просила змінити дату та формулювання причин звільнення, вважати ОСОБА_1 звільненою 06 лютого 2019 року з підстав припинення повноважень за п. 5 ч.1 ст. 41 КЗпП України та зобов`язати ОСББ «Подолянка-3» внести до трудової книжки запис «з 06 лютого 2019 року звільнена у зв`язку з припиненням повноважень, п. 5 ч.1 ст. 41 КЗпП України, підстава - протокол №1 загальних зборів від 10 січня 2019 року»; стягнути з ОСББ «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 заробітну плату (розрахункові) в сумі 39 091,5 грн та середній заробіток за весь період затримки розрахунку: з дня звільнення і по день ухвалення судового рішення.

Уточнену позову заяву обґрунтовувала тим, що надана відповідачем копія наказу про звільнення №2 від 23 січня 2019 року містить неправильну юридичну кваліфікацію та дату звільнення, при цьому станом на 18 березня 2019 року такого наказу не існувало, а був виданий у зв`язку з поданим позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року первісний позов задоволено.

Змінено дату та формулювання причин звільнення, вважати ОСОБА_1 звільненою 06 лютого 2019 року з підстав припинення повноважень за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та зобов`язано ОСББ «Подолянка-3» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис «з 06 лютого 2019 року звільнена у зв`язку з припиненням повноважень, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, підстава - протокол №1 загальних зборів від 10 січня 2019 року».

Стягнуто з ОСББ «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 заробітну плату (розрахункові) в розмірі 39091,50 грн та середній заробіток за весь період затримки розрахунку: з дня звільнення 06 лютого 2019 року і по день ухвалення судового рішення 30 жовтня 2019 року.

Стягнуто з ОСББ «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат із сплати судового збору 768,40 грн.

Стягнуто з ОСББ «Подолянка-3» судовий збір у дохід держави в розмірі 1536,80 грн.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Задовольняючи первісний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що підставою для розірвання трудового договору з ОСОБА_1 стало рішення вищого органу управління, яким є загальні збори співвласників ОСББ «Подолянка-3», а тому відповідно до пунктів 17-20 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі- Закон України «Про ОСББ») та ч.3 ст. 99 ЦК України, юридичною підставою звільнення позивача з посади є п. 5 ч.1 ст. 41 КЗпП України, згідно з яким трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб, а не як помилково вказано ОСББ «Подолянка-3» у наказі №2 від 23 січня 2019 року - п. 9 ч.1 ст. 36 КЗпП України. При цьому суд погодився з доводами позивача про те, що дата звільнення «23 січня 2019 року» є неправильною, оскільки згідно з встановленими обставинами справи, принаймні на 18 березня 2019 року наказ від 23 січня 2019 року був відсутній, а з урахуванням того, що відомості про нового голову правління ОСББ «Подолянка-3» - ОСОБА_7. було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06 лютого 2019 року, то з цієї дати фактично і юридично припинилися повноваження ОСОБА_1 як голови правління ОСББ. Суд дійшов висновку, що ОСББ «Подолянка-3» не здійснило ОСОБА_1 виплат усіх належних до виплати сум, які складаються з компенсації за невикористану щорічну відпустку та вихідної допомоги в сумі 39 091,5 грн, що є підставою для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 лютого 2019 року по день ухвалення судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСББ «Подолянка-3», суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 233 КЗпП України. Доводи позивача про недійсність рішення загальних зборів ОСББ «Подолянка-3» в частині обрання головою ОСББ «Подолянка-3» ОСОБА_3 спростовуються матеріалами справи, а рішення про нарахування премії голові правління ОСББ та визначення її розміру прийняті загальними зборами співвласників ОСББ «Подолянка-3» 24 лютого 2018 року протокол №1/18 та зборами правління ОСББ «Подолянка-3» від 22 березня 2018 року, оформленого протоколом №4, які є чинними, а тому відсутні підстави для застосування ст. 1212 ЦК України.

В апеляційній скарзі ОСББ «Подолянка-3» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволення зустрічного позову ОСББ «Подолянка-3», посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд прешої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що загальними зборами співвласників ОСББ не приймалося рішення про укладення трудового договору з ОСОБА_1 , в ОСББ відсутній штатний розпис, Правила внутрішнього трудового розпорядку, графік робочого часу, робоче місце голови правління та його членів, а тому відсутні підтвердження виникнення трудових стосунків між ОСББ та позивачем за первісним позовом. Водночас мають місце лише корпоративні відносини щодо участі в управлінні товариством (ОСББ) його учасником (співвласником) за спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», виходячи з чого суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних відносин норми ст.ст. 116,117,44 КЗпП України. Суд першої інстанції помилково ототожнив дату звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління ОСББ з датою внесення даних щодо нового керівника ОСОБА_7. в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки новообраний голова правління приступив до виконання своїх обов`язків 23 січня 2019 року, а дані щодо керівника в реєстрі мають значення для третіх осіб, а не для ОСОБА_1 . Наявні в матеріалах справи дані Державної прикордонної служби свідчать про те, що ОСОБА_1 за період перебування на посаді перебувала за кордоном сумарно 21 день, тоді як позивач стверджує, що тривалість відпустки складала лише сім календарних днів, а тому наданий позивачем розрахунок компенсації за невикористану щорічну відпустку, який суд прешої інстанції взяв до уваги, є непідтвердженим, а також спростовує доводи про наявність трудових відносин. Визначення суми компенсації за 25 днів невикористаної відпустки в розмірі середнього заробітку за один місяць - 5584,5 грн є немотивованим. Докази правомірності нарахування ОСОБА_1 премії відсутні, такими повноваженнями правління та голова не наділені, а є виключною компетенцією загальних зборів за результатами роботи.

Адвокатом ОСОБА_1 - Якименком. О.О. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач за первісним позовом проти вимог апеляційної скарги заперечила. Зазначила, що посилання відповідачів на існування між сторонами корпоративних відносин є безпідставним, оскільки ОСББ не є господарським товариством. Просила у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду прешої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник ОСББ «Подолянка-3» - адвокат Захарчук М.В. вимоги апеляційної скарги підтримав, в межах доводів, заявлених в ній, просив скаргу задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко О.О. проти апеляційної скарги заперечив, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - голова правління ОСББ «Подолянка-3» ОСОБА_7. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

По справі встановлено та не заперечується сторонами, що згідно з пунктами 1, 4 Статуту ОСББ «Подолянка-3», затвердженого загально будинковими зборами співвласників ОСББ протокол №1/18 від 24 лютого 2018 року, об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ч.2 розд. ІІ Статуту об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті отримання та розподілу доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників, членів) такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших провізних з ними осіб. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах об`єктів господарювання.

За змістом п.1,2,3 розд. ІІІ Статуту органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання.

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, обрання членів правління об`єднання; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління.

Згідно з п. 11 розд. ІІІ Статуту рішення загальних зборів, прийняте відповідно до цього Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів мають вищу юридичну силу щодо рішень інших органів управління об`єднання. Загальні збори своїм рішенням можуть у будь-який час скасувати або визнати таким, що втратило чинність , рішення будь-якого іншого статутного органу об`єднання, зокрема, правління та ревізійної комісії (ревізора) об`єднання.

Відповідно до п.п. 12, 16 розд. ІІІ Статуту виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається загальними зборами та підзвітне їм. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання, за винятком тих, які належать до виключної компетенції загальних зборів.

Правління зі свого складу обирає голову правління та його заступника.

Відповідно до п.13 розд. ІІІ Статуту загальні збори своїм рішенням вправі в будь-який час припинити повноваження правління чи окремих його членів.

Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Подолянка-3», оформленого протоколом № 1/18 від 24 лютого 2018 року, звільнено голову ОСББ ОСОБА_4 на підставі поданої заяви та вирішено включити до складу правління ОСББ та призначити головою ОСББ ОСОБА_1 Встановити голові правління оплату праці в розмірі 1 мінімальна заробітна плата плюс премія 0,5 мінімальної заробітної плати за результатами роботи (а.с. 5-7).

Відповідно до Наказу №4-к/тр від 19 березня 2018 року ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків голови правління ОСББ «Подолянка-3» на основне місце роботи з окладом - одна мінімальна заробітна плата (а.с. 8).

19 березня 2018 року на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 повідомлено Державну фіскальну службу про прийняття працівника ОСОБА_1 на роботу, категорія осіб - наймані працівники з трудовою книжкою (а.с. 9), а також внесено запис в трудову книжку ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно з протоколом №4 зборів правління ОСББ «Подолянка-3» від 22 березня 2018 року вирішено виплачувати голові правління 0,5 ставки згідно з наказом про премію, підстава рішення загальних зборів ОСББ від 24 лютого 2018 року, протокол №1/18 про виділення премії голові правління (а.с. 144).

Відповідно до протоколу №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Подолянка-3» від 10 січня 2019 року, у зв`язку з висловленням недовіри вирішено відкликати голову та всіх членів правління в повному обсязі, зокрема, ОСОБА_1 , та обрати новий склад правління в кількості 5 співвласників будинку з числа співвласників. Зобов`язано ОСОБА_1 в термін до 01 лютого 2019 року передати новообраному голові правління усі документи, що стосуються ОСББ «Подолянка-3», ключі, печатку, інвентар, обладнання та матеріальні цінності ОСББ «Подолянка-3» згідно з актом прийому-передачі, а також фінансово-господарський звіт на дату звільнення(а.с. 145-148).

23 січня 2019 року на зборах правління ОСББ «Подолянка-3» обрано нового голову правління ОСОБА_7. (а.с. 17).

Відповідно до наказу №2 ОСББ «Подолянка-3» від 23 січня 2019 року «Про припинення трудового договору (контракту)» голову правління ОСББ «Подолянка-3» ОСОБА_1 звільнено з 23 січня 2019 року у зв`язку з відкликанням та обранням нових членів правління та голови правління (п. 9 ч.1 ст. 36 КЗпП України, ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 3 розд. ІІІ Статуту), підстава - протокол загальних зборів ОСББ «Подолянка-3» №1 від 10 січня 2019 року, протокол правління ОСББ «Подолянка-3» №1 від 23 січня 2019 року).

06 лютого 2019 року відомості про нового голову правління ОСББ «Подолянка-3» ОСОБА_7. були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 176-178).

25 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до голови правління ОСББ «Подолянка-3» ОСОБА_7. із заявою, яку останній отримав 06 березня 2019 року, про звільнення її за п.5 ст. 41 КЗПП України та проведення виплат належних розрахункових коштів відповідно до ст. 44 КЗПП України, а також компенсації за 25 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за 2018-2019 роки (а.с. 27).

На запит голови правління ОСББ «Подолянка-3» ОСОБА_7., від 20 лютого 2019 року до ТОВ «УЮТ» про проведення розрахунків із ОСОБА_1 , надано відповідь за №20 від 18 березня 2019 року про те, що ОСББ «Подолянка-3» є самостійним підприємством, якому ТОВ «УЮТ» надавали адміністративні послуги, у тому числі юридичний супровід. Про зміну керівника і відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків дізналися після реєстрації голови правління ОСОБА_7. як керівника ОСББ «Подолянка-3» - 07 лютого 2019 року з виписки з ЄДР від 06 лютого 2019 року. Таким чином, нове правління не звільнивши попереднього керівника ОСОБА_1 призначили нового керівника. Трудова книжка ОСОБА_1 перебуває у неї на руках. Наказ про звільнення ОСОБА_1 ОСББ «Подолянка-3» за даними ТОВ «УЮТ» не видавався, через невизначення дати і підстав звільнення ОСОБА_1 (а.с. 29).

На заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2019 року ОСББ «Подолянка-3» за підписом голови правління ОСОБА_7., заступника голови правління ОСОБА_8. та виконавця послуги з комплексного обслуговування ФОП ОСОБА_5 надано відповідь від 18 березня 2019 року про неможливість задоволення заяви, оскільки до 01 березня 2019 року обслуговування ОСББ велося ТОВ «УЮТ» в тому числі юридичне та бухгалтерське, за повідомленням якого трудова книжка перебуває ОСОБА_1 , що не перешкоджає її працевлаштуванню, при цьому зазначено, що на адресу ОСОБА_1 направлявся протокол загальних зборів від 10 січня 2019 року (а.с. 114).

Згідно з актом від 27 березня 2019 року по ОСББ «Подолянка-3» за попереднім письмовим повідомленням ОСОБА_1 було ознайомлено надавачем послуги з комплексного обслуговування ОСББ «Подолянка-3» ФОП ОСОБА_5 з оригіналом протоколу загальних зборів №1 від 10 січня 2019 року і додатками до нього , а також наказом №2 від 23 січня 2019 року. Від підпису про ознайомлення і отримання примірника наказу №2 від 23 січня 2019 року ОСОБА_1 відмовилася. (а.с. 90).

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За змістом ст. 24 КЗпП України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення цієї мети договір вважається виконаним і дія його припиняється.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що робота ОСОБА_1 на посаді голови правління ОСББ «Подолянка-3» носила систематичний характер, предметом якого була праця голови правління, а не разова конкретна робота, протоколом загальних зборів співвласників ОСББ «Подолянка-3» №1/18 від 24 лютого 2018 року визначено посадовий оклад голови правління, головою правління видано наказ про те, що вона приступає до виконання своїх обов`язків із зазначенням конкретної дати, адже згідно із п.16 Статуту, саме голова правління є особою, уповноваженою приймати на роботу в об`єднання працівників, здійснено повідомлення про прийняття голови правління на роботу до органу ДФС.

Виходячи з чого, правильним є висновок суду прешої інстанції про те, що між головою правління ОСОБА_1 та ОСББ «Подолянка-3» існували трудові правовідносини.

Доводи ОСББ «Подолянка-3» про те, що між головою правління ОСББ ОСОБА_1 та об`єднанням виникли корпоративні правовідносини не ґрунтуються на нормах матеріального права, оскільки корпоративні спори виникають з корпоративних правовідносин, тобто є спорам учасників товариства, в тому числі вибувших, з товариства, а також спори між учасниками, пов`язані зі створенням, управлінням, діяльністю та припиненням товариства, підвідомчі господарським судам та розглядаються за місцезнаходженням такого товариства.

В свою чергу, корпоративними правовідносинами є відносини, що виникають з корпоративних прав. При цьому, чинне законодавство України визначає корпоративні права як права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарського товариства, що включають право на участь цієї особи в управлінні господарським товариством, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даного товариства та активів у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші права, передбачені законом та статутними документами.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не є господарським товариством, а є юридичною особою, створеною власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна і створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом без мети отримання та розподілу прибутку (ст.1 , 4 Закону України «Про ОСББ»).

Отже, за своєю організаційно-правовою формою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» відноситься до непідприємницького товариства, відповідно, на працівників цього товариства поширюється положення частини 3 статті 99 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст. 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Відповідно до ч. 9, 19 ст. 10 Закону України «Про ОСББ» підставою для розірвання трудового договору стало рішення вищого органу управління, яким є загальні збори співвласників ОСББ «Подолянка-3», що наділені повноваженнями з обрання та відкликання членів правління, зокрема його голови.

З урахуванням того, що повноваження ОСОБА_1 як голови правління ОСББ припинені на підставі рішення уповноваженої особи - загальних зборів співвласників ОСББ «Подолянка-3», оформленого протоколом №1 від 10 січня 2019 року, а також з урахуванням системного тлумачення п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України та ч.3 ст. 99 ЦК України, суд прешої інстанції дійшов правильного висновку, що трудові відносини між ОСББ «Подолянка-3» та ОСОБА_1 є припиненими саме з підстав передбачених п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України, а не на підставі п.9 ч.1 ст. 36 КЗпП України (припинення трудового договору, з підстав, які передбачені іншими законами), вказаного у наказі №2 від 23 січня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган , який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Згідно з п. 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні проводитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дата звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління підлягає зміні, оскільки зібрані докази у справі та встановлені на їх підставі обставини, які узгоджуються між собою свідчать про те, що принаймні станом на 18 березня 2019 року наказу ОСББ «Подолянка-3» №2 від 23 січня 2019 року про звільнення голови правління ОСОБА_1 не існувало, що підтверджується відповіддю ТОВ «УЮТ» за №20 від 18 березня 2019 року на запит голови правління ОСББ «Подолянка-3» ОСОБА_7. від 20 лютого 2019 року, відповіддю ОСББ «Подолянка-3» від 18 березня 2019 року на заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2019 року, в якій повідомлялося про те, що на адресу ОСОБА_1 направлявся лише протокол загальних зборів від 10 січня 2019 року (а.с. 114).

Відповідно до ст.ст. 81, 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ОСББ «Подолянка-3» не надано суду допустимих та достовірних доказів, які підтверджують обставини видачі наказу №2 від 23 січня 2019 року про звільнення голови правління ОСОБА_1 у зазначену ним дату, ознайомлення позивача з цим наказом в дату його видачі чи одразу після неї, неможливості вручити такий наказ звільненій голові правління не з вини ОСББ та доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин відсутності наказу про звільнення станом на 23 січня 2019 року.

Надана відповідь АТ «Укрпошта» від 10 травня 2019 року № 14-03-412 про направлення на адресу ОСОБА_1 02 лютого 2019 року рекомендованого відправлення не є таким доказом, оскільки лише посвідчує факт направлення на адресу позивача певного поштового відправлення, а не його вміст.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17 липня 2019 року до 06 лютого 2019 року ОСОБА_1 значилась головою правління і лише 06 лютого 2019 року до реєстру було внесено зміни про нового голову правління ОСОБА_7.

Відповідно до акта про надання послуг №59 від 31 січня 2019 року з ТОВ МП «Інвар» ОСОБА_1 вказана як керівник ОСББ «Подолянка-3».

Таким чином, за відсутності належних, достовірних та допустимих доказів про проведення звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління, а саме видання наказу про звільнення 23 січня 2019 року, вимоги про зміну дати звільнення на 06 лютого 2019 року підлягають до задоволення.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду прешої інстанції про те, що не підлягають до задоволення вимоги зустрічного позову ОСББ «Подолянка-3» про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Пододлянка-3» в частині обрання головою ОСББ «Подолянка-3» ОСОБА_3 з підстав, що посада голови ОСББ не передбачена ні Статутом, ні законодавством про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків, оскільки встановлені обставини справи підтверджують, що ОСОБА_1 була обрана головою правління ОСББ «Подолянка-3», обставини виконання позивачем за первісним позовом функцій за цією посадою не заперечуються самим відповідачем, а зазначення в протоколі зборів №1/18 від 24 лютого 2018 року скороченої назви посади «голова ОСББ» цих обставин не спростовує.

Також не заслуговують на увагу доводи про те, що відсутнє рішення правління ОСББ про обрання ОСОБА_1 головою правління, оскільки за змістом ст. 10 Закону України «Про ОСББ» та п.п.2,3, 13, 16 розд. ІІІ Статуту загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання, зокрема обрання членів правління, встановлення порядку їх обрання та відкликання.

Обрання ОСОБА_1 головою правління ОСББ загальними зборами ОСББ не суперечить вказаним нормам закону і Статуту, виконання нею функцій голови правління було схвалено наступними діями співвласників багатоквартирного будинку, а тому доводи в цій частині є безпідставними.

Згідно з п. 3 розд. ІІІ Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління.

Колегія суддів погоджується з висновками суду прешої інстанції про те, що рішення про нарахування премії голові правління ОСББ ОСОБА_1 та визначення її розміру прийняті загальними зборами співвласників ОСББ «Подолянка-3» 24 лютого 2018 року протокол №1/18 та зборами правління ОСББ «Подолянка-3» від 22 березня 2018 року, оформленого протоколом №4, які є чинними, а тому відсутні підстави для застосування ст. 1212 ЦК України.

Водночас колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду в частині стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку, вихідну допомогу та середній заробіток за час вимушеного прогулу, оскільки до них суд дійшов з порушенням вимог ст. 263 ЦПК України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 8 лютого 1995 р. N 100.

Як роз`яснено в п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» N 13 від 24.12.99 задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Як роз`яснено в п. 32 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.92 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100.

Суд прешої інстанції цих вимог не виконав, не мотивував своїх висновків про те, чому вважав, що середній заробіток ОСОБА_1 становить 5584, 5 грн, а також що розмір компенсації за 25 днів невикористаної відпустки становить середній заробіток за один місяць, не навів розрахунків середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст.ст. 116 , 117 КЗпП України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених пункті 5 частини першої статті 41 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Згідно з п.п. «є» п. 1 розд. І Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 8 лютого 1995 р. N 100 (далі- Порядок) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується, зокрема, у випадках виплати вихідної допомоги.

Відповідно до п. 2 розд. ІІ, п.п. 5, 8 розд. ІV Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.)

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Оскільки звільнення ОСОБА_1 з посади відбулося 06 лютого 2019 року, то середньоденний заробіток обчислюється виходячи із заробітної плати, нарахованої ОСОБА_1 за грудень 2018 - січень 2019 року.

При цьому суд враховує положення, п.3, 4. розд. ІІІ Порядку згідно з яким при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога,допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); та виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Як видно з розрахунково-платіжних відомостей за грудень 2018 року ОСОБА_1 , відпрацювала 20 робочих днів і їй виплачено 5584,5 грн, та у січні 2019 року - 13 робочих днів, і їй виплачено 5708,89 грн, з яких 2304, 71 грн посадового окладу, 2086,5 грн матеріальної допомоги та 1317, 68 грн за чергову відпустку.

Тобто в розрахунок приймаються суми 5584,5 грн та 2304, 71 грн, а всього в сумі 7889,21 грн.

Середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 239,06 грн (7889,21 грн / 33 робочих дні).

Середньомісячне число робочих днів становить 21 день ( 20 робочих днів - грудень 2018 року + 21 робочий день в січні 2019 року / 2 = 20,5 робочий днів, що за правилами заокруглення в сторону збільшення становить 21).

Отже, середня місячна заробітна плата ОСОБА_1 для нарахування вихідної допомоги становить 5020,06 грн, а розмір вихідної допомоги який має бути виплачений відповідно до ст. 44 КЗпП України становить 30121,56 грн (5020,06 х 6).

Щодо компенсації за дні невикористаної відпустки, то відповідно до ст. 6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Згідно із ст. 19 цього Закону одинокій матері, батьку дитини надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Згідно з наказом №18-к/тм від 29 грудня 2018 року ОСОБА_1 за період роботи з 19 березня 2018 року по 18 березня 2019 року надано відпустку 7 календарних днів з 09 січня 2019 року по 15 січня 2019 року (а.с. 174).

Відповідно до довідки управління соціального захисту населення від 22 липня 2019 року №2565 ОСОБА_1 перебуває на обліку та одержує державну соціальну допомогу одиноким матерям на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно з п.2 розд. ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

Згідно з п.3 розд. ІІІ Порядку при обчисленні середньої заробітної плати для оплати компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження тощо), та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до п. 7 розд. ІІІ Порядку нарахування компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду(за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Святкові та неробочі дні (стаття 73 Кодексу законів про працю України), які припадають на період відпустки, у розрахунок тривалості відпустки не включаються і не оплачуються.

За період з 19 березня 2018 року по 06 лютого 2019 року ОСОБА_1 набула право на 21 календарний день відпустки ( 24 дні /366 днів х 314 календарних днів =324 календарні дні за період з 19 березня 2018 року по 06 лютого 2019 року - 10 днів Святкових та релігійних свят у вказаному періоді), а також 10 днів додаткової відпустки відповідно до ст. 19 Закону України «Про відпустки» всього 31 календарний день.

З урахуванням використаних ОСОБА_1 . 7 (семи) календарних днів відпустки, залишок становить 25 календарних днів.

При цьому не приймаються до уваги доводи ОСББ «Подолянка-3» з посиланням на відомості Державної прикордонної служби України, про те, що ОСОБА_1 перебувала у відпустці більший період часу, оскільки допустимі докази використання відпустки в матеріалах справи відсутні, а лише сам по собі факт виїзду позивача за кордон не є таким доказом.

За період з квітня 2018 року по січень 2019 року (296 календарних днів) ОСОБА_1 виплачено 53882,89 грн (без врахування сум матеріальної допомоги 2086,5 грн), що підтверджується розрахунково-платіжними відомостями за цей період (а.с.67-76).

Середньоденна заробітна плата за цей період становить 182,04 грн (53882,89 грн /296 дні), а тому компенсація за 25 календарних днів невикористаної відпустки становить 4551 грн.

Отже, на час звільнення 06 лютого 2019 року ОСОБА_1 повинно було бути виплачено 30121,56 грн вихідної допомоги та 4551 грн компенсації за 25 календарних днів невикористаної відпустки, чого ОСББ «Подолянка-3» здійснено не було, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 116КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно із ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Правильно визначивши період нарахування середнього заробітку, суд прешої інстанції не визначив суму до стягнення, що не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

А тому відповідно до ст. 116 КЗПП на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 48 529,18 грн, за період з 06 лютого 2019 року по день ухвалення рішення суду прешої інстанції 30 жовтня 2019 року, (239,06 грн середньоденний заробіток х 203 робочих дні).

Також підлягають виключенню з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції висновки суду про пропуск ОСББ «Подолянка-3» строку на звернення з позовом до суду, встановленого ст. 233 КЗпП України, оскільки ця норма не поширюється на спірні правовідносини.

Оскільки суд прешої інстанції не застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягають до застосування, що призвело до постановлення помилкового рішення в частині сум, які підлягають до стягнення на користь ОСОБА_1 , рішення суду першої інстанції в частині стягнення вихідної допомоги, компенсації за дні невикористаної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в цій частині.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 сплачено за вимогу немайнового характеру 768, 4 грн судового збору, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а 832,02 грн підлягають стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених майнових вимог, від сплати яких ОСОБА_1 звільнена в установленому законом порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 315, 374, 376, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року в частині стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 заробітної плати (розрахункових), середнього заробітку за весь період розрахунку при звільненні та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 4551 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят одну) гривню компенсації за 25 календарних днів невикористаної відпустки, 30121,56 (тридцять тисяч сто двадцять одну гривню, 56 копійок) вихідної допомоги та 48 529,18 ( сорок вісім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять гривень, 18 копійок) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення 06 лютого 2019 року і по день ухвалення судового рішення 30 жовтня 2019 року, а всього 83201,74 (вісімдесят три тисячі двісті одну гривню, 74 копійки). (Суми визначені без утримання податків та обов`язкових платежів).

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат із сплати судового збору 768,40 грн.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подолянка-3» судовий збір у дохід держави в розмірі 832,02 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 січня 2020 року.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник