Справа № 344/1200/20
Провадження № 22-ц/4808/1011/20
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О.А.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Татаріновою О.А. 6 липня 2020 року в м. Івано-Франківську у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.10.1988 року батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розлучились. Після розлучення батьків позивач, його брати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_6 постійно проживали з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та перебували на її утриманні. Батько ніким із них не цікавився, будь-якої допомоги не надавав, за винятком сплати згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 07.02.2007 року сестрі щомісяця 400,00 грн. аліментів та оплати двох останніх років її навчання в Академії муніципального управління.

У вересні 1998 року ОСОБА_1 прийняли на посаду слюсаря-сантехніка в спорткомплекс та зарахували на навчання до Івано-Франківського університету нафти і газу (заочне навчання), але не допустили до сесії через відсутність можливості оплатити навчання. Батько коштів не надав, хоча на той час отримував пенсію і працював в Івано-Франківському фізкультурному технікумі.

Після відрахування з навчання позивач звільнився з посади слюсаря-сантехніка, 20.07.1999 року перейшов на таку ж посаду в ЖЕО №9. В травні 2001 року він влаштувався працювати на ПП « ОСОБА_7 », де через два місяці отримав травму при виконанні трудових обов`язків, внаслідок чого став інвалідом ІІІ групи.

На даний час дохід позивача складає менше мінімальної пенсії, можливостей влаштуватись на роботу у ного немає. Також з жовтня 2008 року сім`ї припинили виплату субсидії через надмірно виплачені субсидійні кошти у розмірі 48,30 грн., і надалі через борги за опалення їм відмовлено у наданні субсидії, про що свідчать повідомлення від 18.03.2019 року. В травні 2018 року мати позивача за станом здоров`я звільнилась з роботи, доходи сім`ї зменшились.

На даний час здоров`я ОСОБА_1 погіршилось, він перебуває на лікуванні в поліклініці №4. Батько добровільно матеріальної допомоги сину не надає, рівень свої доходів приховує, однак нещодавно змінив авто, придбав дорогий телевізор, побудував двохповерховий будинок.

У зв`язку з наведеними обставинами позивач просив позов задовольнити та стягувати на його користь з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 25% його доходу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 6 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає його упередженим та незаконним.

Зазначає, що судом було порушено процесуальні строки та позбавлено його права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи.

На його думку, відзив на позов суд повинен був залишити без розгляду, оскільки адвокат Лютан З.Й. порушив строк його подання. Крім того, адвокат не долучив до відзиву на позов довіреності чи іншого документу, який би підтверджував те, що відповідач довірив адвокату від власного імені писати відзив на позов та власноручно його надсилати поштою. Також вважає, що даний відзив ґрунтується на недостовірних документах, зокрема копії пенсійних посвідчень ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , виданого 23.06.2000 року та ОСОБА_8 НОМЕР_2 , виданого 25.08.2002 року, які видані 20 років тому і на їх підставі неможливо встановити фактичний дохід їх власників. Надана Довідка №94 про те, що ОСОБА_2 був на прийомі в лікаря, а не звертався за медичною допомогою, є також сумнівного походження, оскільки такі довідки видаються на вимогу суду або за адвокатським запитом. Перелічені в Довідці діагнози відносяться до компетентності різних спеціалістів, висновки яких мали б відобразити стан здоров`я відповідача. Довідка №01 від 11.03.2020 року, видана ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_8 є недостовірною, оскільки видана заінтересованою особою і не висвітлює фактичної кількості осіб, зареєстрованих по вказаній адресі.

Що стосується твердження адвоката про те, що апелянт має право на довічну компенсацію за часткову втрату працездатності внаслідок отриманої травми на виробництві, то він надає Довідку №18.1-15/448 від 21.07.2020 року про те, що на обліку в Івано-Франківському відділенні Управління виконавчої дирекції фонду в Івано-Франківській області ФССУ не стоїть та компенсації не отримує.

Вважає, що судом не було встановлено всіх обставин справи, які мають значення для її вирішення.

Посилається і на те, що річний дохід сім`ї позивача становить 56112,78 грн. проти піврічної пенсії батька у розмірі 96740,74 грн., а тому вважає, що він має право на батькову допомогу.

З огляду на наведене просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду від 6 липня 2020 року та постановити нове, яким позов задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с. 3).

Згідно копії повторно виданого Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 14.01.2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 18.10.1988 року (а.с. 4).

З Довідки №1182 від 20.01.2020 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5).

Відповідно до записів Трудової книжки ОСОБА_1 він навчався в СПТУ №21; 29.09.1998 року його було прийнято на посаду слюсаря-сантехніка 3 розряду спорткомплексу, 14.04.1999 року звільнено з займаної посади на підставі ст 38 КЗпП України; 11.05.2005 року йог обуло прийнято на роботу на посаду сторожа-двірника, звідки звільнено 01.07.2005 року (а.с. 6).

Згідно копії Довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААБ №601712 від 21.03.2013 року та копії Виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги до Довідки серії 10 ААА №065918 від 21.03.2013 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом. Ступінь втрати професійної працездатності 50% у зв`язку з трудовим каліцтвом від 2001 року. Протипоказана важка фізична праця (а.с. 7).

Згідно копії Повідомлення про припинення надання житлової субсидії ОСОБА_3 , що зареєстрована по АДРЕСА_1 , припинено виплату субсидії з 01.10.2008 року у зв`язку з надміру виплаченими коштами в розмірі 48,30 грн. (а.с. 8).

З копії Листа Департаменту соціальної політики №1101/45.21-10/35в від 18.03.2019 року, адресованого ОСОБА_3 , вбачається, що згідно інформації ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» в останньої наявна прострочена понад два місяці заборгованість за надані послуги в сумі 30233,28 грн., у зв`язку з чим їй відмовлено в призначенні субсидії з 01.10.2018 року (а.с. 9-10).

Відповідно до копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 в чотирьохкімнатній квартирі з синами ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 Загальна площа помешкання 83,30 кв.м. Ремонт в квартирі проводився давно (а.с. 11).

Згідно Довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №97 від 13.01.2020 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ м. Івано-Франківська і отримує пенсію по інвалідності. За 2019 рік отримав всього 20850,17 грн. пенсії (а.с. 12).

Згідно Довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №96 від 13.01.2020 року ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ м. Івано-Франківська і отримує пенсію за віком. За 2019 рік отримав всього 23805,76 грн. пенсії (а.с. 13).

В матеріалах справи наявні також копії посвідчення № НОМЕР_1 від 23.06.2000 року та копії посвідчення серії НОМЕР_5 31.05.2002 року ОСОБА_2 , та посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 (а.с. 48, 50).

Відповідно до Довідки №01 від 11.03.2020 року, виданої ОСОБА_8 , яка являється домовласником квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 дійсно зареєстрований та проживає за вказаною адресою з ОСОБА_8 (а.с. 49).

Згідно Консультативної довідки №94 від 16.03.2020 року ОСОБА_2 був на прийомі у лікаря 16.03.2020 року з діагнозом дифузний кардіосклероз ІІІ ступеню, аденома простати, лівобічна пахова грижа (а.с. 51).

Згідно Довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №444 від 19.05.2020 року ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ м. Івано-Франківська і отримує пенсію за вислугу років. За період з січня 2020 року по травень 2020 року отримав 80360,74 грн. пенсії (а.с. 81).

Згідно відповідей АТ «Укрпошта» №1853-М-694-В від 21.07.2020 року та №1853-М-345-В від 21.07.2020 року відправлення №542 від 26.02.2020 року надійшло до відділення поштового зв`язку 76009 27.02.2020 року та вручене члену сім`ї - матері адресата під розпис, відправлення №978 від 06.03.2020 року надійшло до відділення поштового зв`язку 76009 07.03.2020 року, у зв`язку з неможливістю вручення 19.03.2020 року було повернуто на зворотну адресу та 23.03.2020 року вручено відправнику (а.с. 115, 116, 118, 119, 120, 121).

З відповіді Управління виконавчої дирекції фонду в Івано-Франківській області ФССУ вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку, страхові виплати не нараховуються і не виплачуються (а.с. 124).

До апеляційної скарги долучено також відповідь КНП «Центр первинної медичної консультативно-діагностичної допомоги» №2015/77-69 від 29.07.2020 року щодо звернення ОСОБА_1 до СП «МП№4» за медичною допомогою (а.с. 125-126).

Згідно витягу з Державного реєстру відомості про кв. АДРЕСА_3 відсутні (а.с. 127).

З Довідки про доходи №5841 1888 0485 1456 вбачається, що ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року отримав 9828,00 грн. пенсії (а.с. 128).

Згідно Довідки № 7266 5125 1282 4212 ОСОБА_3 за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року отримала 13163,27 грн. (а.с. 129).

Згідно Довідки про заробітну плату №168 від 13.07.2020 року ОСОБА_11 , який працює в ТОВ «Інтелком», отримав за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року заробітну плату в розмірі 14799, 89 грн. (а.с. 130).

Згідно Довідки про заробітну плату №167 від 13.07.2020 року ОСОБА_5 який працює в ТОВ «Інтелком», отримав за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року 18331,62 грн. (а.с. 131).

Згідно відповіді ТОВ «Комунальні інвестиції» №9 від 23.07.2020 року надати запитувану інформацію неможливо (а.с. 146).

Відповідно до Довідки №1879 від 13.07.2006 року у квартирі по АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 (а.с. 147).

За змістом частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У частині першій статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги.

У силу вимог ст.ст. 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Переглядаючи справу за наявними в ній доказами, та перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином доказів та дійшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріальний стан позивача є незадовільним, йому встановлено ІII групу інвалідності, він хворіє.

Наведене свідчить про потребу позивача в наданні відповідачем йому матеріальної допомоги, а відповідач згідно зі своїм матеріальним становищем, на думку апеляційного суду, має можливість надавати таку. При цьому, суд виходить з того, що законом не встановлено конкретний розмір частки від доходу на утримання дитини, розмір такої частки визначає суд, виходячи з конкретних обставин справи.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивач отримує пенсію, що відповідає прожитковому мінімуму, не свідчить про відсутність потреби у матеріальній допомозі.

Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, апеляційний суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача до сплати на користь позивача матеріальної допомоги щомісяця в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів пожиттєво, починаючи з 28.01.2020 року.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а рішення Івано-Франківського міського суду від 6 липня 2020 року скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 6 липня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, починаючи з 28.01.2020 року пожиттєво.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_7 ) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 16 вересня 2020 року.