САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/6964/19
Провадження № 2/206/307/20
УХВАЛА

15 січня 2020 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П. ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2019 року позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та позивачу було запропоновано усунути недоліки позовної заяви у п`ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

Копія ухвали суду 23.12.2019 року направлялася на адресу позивача та 03.01.2020 року була отримана нею, що підтверджується підписом на поштовому повідомленні, однак у встановлений судом строк позивач зазначені в ухвалі недоліки не усунула, а саме нею не подано до суду позовну заяву, яка б відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Аналізуючи чинне цивільне процесуальне законодавство України, строки, що встановлюються судом, повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість цих строків, суду необхідно враховувати принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визнанні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, у визначений термін, недоліки позовної заяви не усунуто, позивач ОСОБА_1 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська зі зверненням щодо розгляду позовної заяви не зверталася, рухом справи не цікавилася, що свідчить про зловживання позивачем своїми правами та втрату інтересу до свого позову, та що в свою чергу тягне порушення принципу розумності строків, дотримання якого є однією з найважливіших критерій справедливого судочинства.

Відповідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.175, 177, 185, 258-260, 353-354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П.Румянцев