465/471/20
2/465/2090/20
У Х В А Л А

про самовідвід

06.02.2020 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В. Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до КЗ ЛОР Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, код 01996740, Головного Управління Національної Поліції у Львівській області про відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішеннями, що призвели до значного ушкодження здоров`я,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із позовом про відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішеннями, що призвели до значного ушкодження здоров`я.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 30 січня 2020 року залишено позовну заяву без руху.

03 лютого 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача у якій вона вимагає, щоб суддя заявив собі самовідвід у справі , покликаючись на те, що вона, позивач, не довіряє судді Кузю В. Я., оскільки такий розглядав її скаргу у кримінальному провадженні (справа № 465/1665/17).

Відповідно до п. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено без участі сторін та без застосування фіксування судового засідання технічними засобами

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід, суд постановляє ухвалу..

Вивчивши зміст заяви, та перевіривши матеріалами справи, суд дійшов висновку, що заява є формальноюі не грунтується на підставах та доводах, що визначені законодавцем.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, з метою уникнення будь - яких непорозумінь, щодо упередженості судді, зважаючи ена поведінку позивача, яка ще до прийняття суддею матеріалів справи до свого провадження, висловює недовіру, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

Відповідно до статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п.п. 1.1, 1.2, 1.4,1.5, 1.6, 2.1, 2.2, 2.3 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Зазначена вище поведінка позивача, провокує суд, що у свою чергу не може не викликати сумніву у сторонньої особи щодо безсторонності та неупередженості судді.

При цьому враховую, що під час виконання своїх обов`язків, суддя вільний від будь-яких схильностей та упередженостей. Разом з тим, суддя по можливості, обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах.

Відповідно до п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих обов`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на спосібність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. Суддя повинен бути не тільки реально вільним від любого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя зобов`язаний: 1) своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; 2) дотримуватися правил суддівської етики; 3) виявляти повагу до учасників процесу; 4) додержуватися присяги судді тощо.

Керуючись саме цими принципами, вважаю за неможливе прийняття саправи до свого провадження , а відтак заявляю самовідвід.

На підставі наведеного, керуючись статтями 33, 36,40, 247 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Самовідвід головуючого - судді Кузь В. Я. у розгляді матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до КЗ ЛОР Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, код 01996740, Головного Управління Національної Поліції у Львівській області про відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішеннями, що призвели до значного ушкодження здоров`я - задовольнити.

Матеріали судового провадження № 2/465/2090/20 (справа № 465/471/20) передати до канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь