Провадження № 2/761/2379/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року

Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.,

при секретарі: Архипову І.Р.

за участю:

позивачки: ОСОБА_1

представника позивачки: ОСОБА_2

представника відповідача: Зернової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до школи №25 І-ІІІ ступенів Шевченківського району м. Києва про визнання трудового договору недійсним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача: школи №25 І-ІІІ ступенів Шевченківського району м. Києва, в якому просила суд: визнати укладений з нею ( ОСОБА_1 ) трудовий договір недійсним в частині визначення строку; скасувати наказ про звільнення та поновити її ( ОСОБА_1 ) на роботі, на посаді асистента вчителя в школі №25 І-ІІІ ступенів Шевченківського району м. Києва; стягнути на її ( ОСОБА_1 ) користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 вересня 2019 року до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 5 727, 15 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 03 вересня 2018 року по 30 серпня 2019 року вона працювала в школі №25 І-ІІІ ступенів Шевченківського району м. Києва на посаді асистента вчителя та була звільнена у зв?язку із закінченням строкової угоди, відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України. На думку позивачки, її звільнення проведено з порушенням норм КЗпП України, так як вважає, що підстави для укладення саме строкового трудового договору у відповідача були відсутні. А тому, вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні позивачка та її представник на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі, з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача направила письмовий відзив на позов та в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала посилаючись на те, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 05 вересня 2018 року, останню було прийнято на посаду асистента вчителя за строковою угодою до 30 серпня 2019 року. Згідно витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 20 квітня 2018 року дитина позивачки - ОСОБА_3 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує саме асистента дитини, а не асистента вчителя. Позивачка зазначає, що її дитина потребує асистента дитини, однак, жодного доказу в тім, що її дитина потребує саме асистента вчителя з боку останньої суду надано не було. Посада асистент вчителя передбачена одна на клас, в якому навчаються діти з особливими освітніми потребами, тобто, такий асистент може бути один на інклюзивний клас незалежно від кількості дітей з особливими потребами, а асистентів дитини може бути стільки, скільки дітей з особливими потребами. Крім того, посаду асистента вчителя може обіймати лише особа, яка має базову вищу педагогічну освіту відповідного напрямку підготовки, якої у ОСОБА_1 не має. Зарахування ОСОБА_1 на заочну форму навчання за освітнім ступенем магістр на спеціальність 053 ? Психологія ? не є підтвердженням закінчення вищої педагогічної освіти. Оскільки, з ОСОБА_1 було укладено строковий трудовий договір, 30 травня 2019 року її ( ОСОБА_1 ) листом було повідомлено про закінчення строкової угоди та її розірвання. Наказом від 30 серпня 2019 року ОСОБА_1 було звільнено з посади асистента вчителя, у зв?язку із закінченням строкової угоди, п.2 ст.36 КЗпП України. Звільнення ОСОБА_1 було проведено з дотриманням норм чинного законодавства, а тому, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Суд, заслухав пояснення позивачки, представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін ( п.2 ч.1 ст.23 КЗпП України ).

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 є матір?ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом з дитинства ( а.с.6).

Згідно Витягу з протоколу засідання психолого - медико - педагогічної консультації від 20 квітня 2018 року №149/897, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за умов інклюзивного навчання потребує 5 год. для проведення корекційно - розвиткових занять з логопедом, психологом та супровід асистента дитини ( а.с.7 ).

05 вересня 2018 руку ОСОБА_1 звернулась з заявою до директора ЗОШ №25 Шевченківського району м. Києва про прийняття її ( ОСОБА_1 ) на посаду асистента вчителя з 05 вересня 2018 року, з окладом згідно штатного розкладу, за строковою угодою до 31 серпня 2019 року (а.с.58).

Наказом №145-к ОСОБА_1 було прийнято на роботу асистентом вчителя на 1, 0 ставки з 05 вересня 2018 року по 30 серпня 2019 року, за строковою угодою (а.с.59 ).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення .

Листом від 30 травня 2019 року №100/04-02 адміністрація школи повідомила ОСОБА_1 про її звільнення з роботи асистента вчителя з 30 серпня 2019 року, у зв?язку із закінченням строкової угоди, укладеної з 05 вересня 2018 року по 30 серпня 2019 року. Вказаний лист ОСОБА_1 було отримано особисто 30 травня 2019 року, про що вчинено власноручний запис на листі (а.с.61).

Вказані обставини свідчать про те, що стороною відповідача ОСОБА_1 було завчасно повідомлено про припинення трудових стосунків у зв?язку із закінченням строкової угоди з 30 серпня 2019 року, що свідчить про небажання відповідача на продовження трудових стосунків з ОСОБА_1 .

Наказом № 163/03-01-к від 30 серпня 2019 року ОСОБА_1 , асистента вчителя, звільнено 30 серпня 2019 року у зв?язку із закінченням строкової угоди, п.2 ст.36 КЗпП України (а.с.62 ).

Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом позивачка наголошувала, що укладений з нею трудовий договір не може бути визнаний строковим, обов`язки, які були на неї покладені, як на асистента вчителя не можуть бути встановлені на визначений строк, оскільки, характер роботи, умови та її виконання не можуть носити не триваючий час, так як, навчання сина не обмежується одним навчальним роком.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст 58 Закону України ? Про освіту ? ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), педагогічну діяльність у закладах освіти здійснюють особи, які працюють на посадах педагогічних працівників.

Особи, які здобули вищу, фахову передвищу чи професійну (професійно-технічну) освіту за іншою спеціальністю та яким не було присвоєно професійну кваліфікацію педагогічного працівника, можуть бути призначені на посаду педагогічного працівника строком на один рік.

Особи можуть продовжити працювати на відповідних посадах педагогічних працівників системи дошкільної, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та післядипломної освіти після їх успішної атестації у порядку, визначеному законодавством.

В судовому засіданні достовірно встановлено та не оспорювалось і самою позивачкою, що вона не має базової вищої педагогічної освіти відповідного напрямку підготовки (бакалавр) та спеціальної підготовки за відповідними професійними програмами (без вимог до стажу роботи ), як то передбачено посадовою інструкцією асистента вчителя (а.с.63-64).

У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір ( ст.235 КЗпП України ).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що звільнення позивачки з займаної посади за п.2 ст.36 КЗпП України відбулося з дотриманням трудового законодавства, а тому, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання укладеного з ОСОБА_1 трудового договору недійсним в частині визначення строку; скасування наказу № 163/03-01-к від 30 серпня 2018 року про звільнення; поновлення позивачки на роботі; стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355, 430 ЦПК України; ст. 43 Конституції України; ст. ст. 5-1, 23, 36, 232, 233, 235 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) до школи №25 І-ІІІ ступенів Шевченківського району м. Києва ( місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, 1 ) про визнання трудового договору недійсним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення суду складено 14 серпня 2020 року.

Суддя: