Справа № 939/160/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

В січні 2020 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у них з відповідачем є спільна дитина - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є повнолітньою.

З 1 вересня 2019 року дочка навчається в Національному університеті фізичного виховання та спорту України за контрактом з терміном навчання до 30 червня 2023 року і вона (позивачка) сплатила за це навчання 8700 грн. Також ОСОБА_3 продовжує навчання в Державному вищому навчальному закладі «Київський електромеханічний коледж» за контрактом з терміном навчання до лютого 2022 року, позивачкою сплачено за навчання 3500 грн.

Вважала, що відповідач повинен сплатити половину вказаних витрат, що викликані особливими обставинами, а саме, продовженням навчання дочки.

Тому просила стягнути з відповідача на свою користь Ѕ частину понесених нею витрат у сумі 6100 грн.

1 червня 2020 року відповідач подав відзив на позов, яким просив у задоволенні позову відмовити, аргументуючи тим, що в даному випадку правила ст.185 СК України, на яку посилається позивачка, не застосовуються, так як правовідносини щодо утримання повнолітніх дітей регулюються ст. 199 СК України. До того ж, він не в змозі нести вказані додаткові витрати на дочку ОСОБА_3 , оскільки на даний час він /відповідач/ за станом здоров`я ніде не працює, є інвалідом третьої групи по зору, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_6 позов підтримали та викладене підтвердили.

Відповідач та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнали, щодо його задоволення заперечували, посилаючись на ті ж обставини, що і у відзиві на позов.

Третя особа ОСОБА_3. в судовому засіданні позов вважала таким, що підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 1 вересня 2019 року навчається за контрактом в Національному університеті фізичного виховання та спорту України з терміном навчання до 30 червня 2023 року, а також в Державному вищому навчальному закладі «Київський електромеханічний коледж» за контрактом з терміном навчання до лютого 2022 року (а.с. 9,11-14).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 11.13,15-16), за навчання дочки у вказаних навчальних закладах позивачкою в 2019-2020 роках сплачено 12 200 грн.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Як визнали сторони в судовому засіданні, на даний час з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 на час її навчання.

З огляду на зазначене, оскільки підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат, пов`язаних з навчанням його повнолітньої дочки ОСОБА_3 не вбачається, то в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.185,199 СК України, ст. 10-13,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повне рішення суду складено 26 серпня 2020 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч