Провадження № 2/243/367/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

представника позивача Щуки О.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, що діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб Комунальної установи охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка», Слов`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради, що діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб Комунальної установи охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка», Слов`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2018 року у ОСОБА_1 були відібрані малолітні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав.

Згідно рішень виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 19.12.2018 № 1163 та № 1164 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було надано статус дітей позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до рішень виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 19.12.2018 № 1166 та № 1168 малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було влаштовано до державного закладу на повне державне утримання.

Згідно листа, наданого головним лікарем комунальної установи охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка» з 15.01.2019 року в установі виховуються малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Відповідно до журналу обліку відвідувань батько - ОСОБА_1 дітей в закладі відвідує постійно.

Батько малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування.

Серед документів наданих на засідання комісії з питань захисту прав дитини громадянином ОСОБА_1 є висновок про стан здоров`я в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря нарколога КЛПЗ «Слов`янський міський наркологічний диспансер» з 1991 року.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позовну заяву про

позбавлення батьківських прав. Пояснила, що малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вилучались двічі, перший раз були повернуті батькам. ОСОБА_6 тривалий час не мала свідоцтво про народження. При другому вилученні дітей представники служби по справам дітей бачили, що діти знаходились без належного догляду, ходили босяком по склу, різали ноги. ОСОБА_1 знаходиться на обліку у лікаря нарколога. ОСОБА_5 вважає, що повернення дітей до ОСОБА_1 є неможливим та небезпечним для малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Від третьої особи - Адміністрації КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» надійшла заява в якій вказано, що з датою та часом слухання справа ознайомлені, позовні вимоги заявника підтримують у повному обсязі. Просять судове засідання по розгляду справи проводити без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що просить суд відмовити в позовній заяві про позбавлення його батьківських прав. Вважає, що перебування його на обліку у лікаря нарколога не є підставою для позбавлення його батьківських прав. Підтверджує, що дійсно його дружина ОСОБА_7 постійно вживала наркотичні засоби. Сам ОСОБА_1 наркотичні речовини не вживає. Офіційно не працевлаштований, але має постійні підробітки та заробіток. Намагався декілька разів на тиждень провідувати дітей у дитячому будинку, покукав їм іграшки. Діти також люблять його і чекають його. Він зробив дома ремонт, для дітей качелі. В огороді маються фруктові дерева. Любить своїх дітей, має намір та сильне бажання їх виховувати, просить суд не позбавлять його батьківських прав.

Представник відповідача Чередниченко Ю.В. підтримав доводи ОСОБА_1 , вважає, що відсутні підстави для позбавлення його батьківських прав. Просить суд відмовити в позовній заяві органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що відповідач є його рідним батьком. ОСОБА_1 постійно приймав участь у вихованні дітей, купляв їм необхідні речі, іграшки, годував. Коли вони потрапили до дитячого будинку ОСОБА_1 постійно їх відвідував. ОСОБА_3 багато разів разом з батьком відвідував малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у дитячому будинку. Сам ОСОБА_3 також допомагає матеріально батькові. Вважає, що ОСОБА_1 хороший батько, гідно його виховував, лишати його батьківських прав не потрібно.

Свідок ОСОБА_8 будучи допитана в судовому засіданні пояснила, що вона є співмешканкою сина позивача - ОСОБА_3 . Їй відомо, що у нього є рідні малолітні брат та сестра. Вона часто разом з ОСОБА_3 була вдома у ОСОБА_1 .. Ніколи не бачила щоб останній проявляв агресію до дітей. Постійно за ними слідкував, піклувався, купляв необхідні речі. Після того, як дітей забрали до дитячого будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_1 два рази в неділю їх відвідували. Стверджую, що ОСОБА_1 завжди був хорошим батьком та робив все що від нього залежало для дітей. Вважає, що позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав буде помилкою.

Свідок ОСОБА_9 будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_1 з 1980 року. У 2015-2016 роках він почав приїжджати до ОСОБА_1 до дому. Це пов`язано з тим, що ОСОБА_9 переїхав до м. Слов`янська. Приблизно він відвідував ОСОБА_1 2-3 рази на місяць. При відвідуванні ОСОБА_9 звернув увагу на те, що ОСОБА_1 піклується о дітях. Грався з ними, годував. Діти були одягнуті у чисту одежу, вдома був порядок. Характеризує ОСОБА_1 як гарного батька, котрий піклується о своїх дітях.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження № 498 від 08.07.2016 ОСОБА_7 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 є його батьком. Згідно свідоцтва про народження № 368 від 30.05.2018 ОСОБА_7 є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_1 є її батьком. (а.с. 10-11).

Згідно рішень виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 19.12.2018 № 1163 та № 1164 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було надано статус дітей позбавлених батьківського піклування. (а.с. 14-15)

Відповідно до рішень виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 19.12.2018 № 1166 та № 1168 малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було влаштовано до державного закладу на повне державне утримання. (а.с. 16-17).

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2018 року у ОСОБА_1 були відібрані малолітні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 без позбавлення батьківських прав. (а.с. 19-21)

Відповідно до свідоцтва про смерть від 21.11.2019 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , яка є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_6 - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки Міського наркологічного диспансеру ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря нарколога КЛПЗ «Слов`янський міський наркологічний диспансер» з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. (а.с. 75 ).

Згідно висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради від 13.11.2019 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 8-9).

Відповідно до ст.155 ч.4 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

З роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п.15, в абзаці 2 п.16 постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи

справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач по справі не приймав участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, проте належних та достатніх доказів на підтвердження вказаних доводів не надає.

Враховуючи вищевикладені докази, суд вважає, що відповідач в міру своїх об`єктивних можливостей намагається забезпечити необхідний добробут дітей та виявляє інтерес до них. Зазначені фактори в сукупності, на думку суду, можна розцінювати як такі, що доводять відсутність факту ухилення відповідача від виховання дитини, а також доводять відсутність факту свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками.

На думку суду позбавлення батьківських прав з підстав ухилення батьків від виконання своїх обов`язків може мати місце лише тоді, коли таке ухилення має явний характер, тобто коли батьки не спілкуються та не виявляють прагнення до спілкування з дитиною, взагалі не піклуються та не намагаються піклуватися про матеріальний добробут і розвиток дитини.

Як слідує з роз`яснення Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків у зв`язку із чим заперечення відповідача щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина приймається судом як прагнення до спілкування із дитиною та намагання зберегти родинні зв`язки із сином.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням вищезазначених норм права, обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку із недоведеністю їх позивачем по справі. Крім того, суд вважає, що позбавлення батьківських прав за відсутності підстав для цього по причині недоведеності, може вплинути на права та інтереси неповнолітньої дитини. Керуючись ст. ст. 150, 155, 164-165 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, що діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб Комунальної установи охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка», Слов`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький