Справа № 473/5215/19
РІШЕННЯ

іменем України

"05" лютого 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником обумовленого житлового будинку. В зазначеному будинку з 16.01.2004 року зареєстрований відповідач по справі. Проте останній за вказаною адресою понад встановлений законом строк не проживає та не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку. Разом з тим, реєстрація відповідача в даному будинку створює незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю.

Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору обміну житлових будинків, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області 07.05.1997 року Загороднюк Л.К., є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.11-13).

В даному будинку з 16.01.2004 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (не є членом сім`ї власника житла). Проте, згідно довідки Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про склад сім`ї та проживання за № 1633 від 08.11.2019 року, актів обстеження, складених виконавчим комітетом Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 11.10.2019 року, 09.12.2019 року, за місцем реєстрації не проживає понад 6 років (а.с. 14, 17, 18), вказаний факт також узгоджується з показанням свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В той же час реєстрація відповідача у вказаному будинку створює позивачу перешкоди в користуванні своїм майном.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.ст.319,321,391 ЦК України, власник який володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо нього будь-які дії, що не заборонені законом, не може бути протиправно позбавлений права власності або будь-яким чином обмежений у його здійсненні та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За такого, враховуючи встановлені обставини, небажання відповідача знятися з реєстраційного обліку, наслідком чого є створення ним позивачу незручностей та перешкод у користуванні та розпорядженні майном, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 259, 263 - 265, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Лузан