Справа № 460/5445/18 Головуючий у 1 інстанції: Кондрятьєва Н.А.
Провадження № 22-ц/811/4170/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м.Львів

Справа № 460/5445/18

Провадження № 22ц/811/4170/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Яворівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Яворові 12 листопада 2019 року у складі судді Кондратьєвої Н.А.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи: Яворівської райдержадміністрації Львівської області, як органу опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

19 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернулася з позовом про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову посилається на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 2 березня 2009 року. У них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначає, що відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2012 року шлюб між ними розірвано. З 24 квітня 2012 року на підставі виконавчого листа, виданого Яворівським районним судом Львівської області № 1329/1963/2012 від 12 червня 2012 року з відповідача стягуються аліменти на дітей в розмірі 800 грн. щомісячно. Стверджує, що відповідач аліменти не сплачує. Станом на 1 листопада 2018 року сума заборгованості по аліментах складає 69 200 грн. Вказує, що з 2012 року відповідач не бере участі у вихованні своїх дітей, не цікавиться їх життям, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться навчанням дітей та не допомагає у їх матеріальному забезпеченні. Просить позов , оскільки відповідач ухилився від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Позбавлено відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує відповідач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував та не надав жодної правової оцінки його намаганням приймати участь у вихованні дітей. Вказує, що зустрічається з дітьми, частково сплачує аліменти. Стверджує, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 27 листопада 2019 року, ним сплачено аліментів в розмірі 36 033 грн., заборгованість становить 55 378 грн. Вважає висновок Яворівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 15 лютого 2019 року № 493/19 про доцільність позбавлення його (відповідача) батьківських прав відносно дітей однобічним та необгрунтованим. Вказує, що засідання комісії з цього питання відбувалося у його відсутності, що позбавило його можливості надати пояснення щодо участі у вихованні дітей. Вказує, що не міг приділяти достатньо уваги дітям у зв`язку з тим, що часто їздить на заробітки за кордон, а також тому, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Заборгованість по аліментах, яка виникла з об`єктивних причин, була частково ним (відповідачем) погашена. Стверджує, що опікується дітьми, час від часу купує їм необхідні речі, навідується до них додому, намагається підтримувати контакт з дітьми, однак через вплив матері, вони уникають частого спілкування з ним.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Суд першої інстанції у рішенні зазначає, що відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2012 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно із характеристикою Сарнівської ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_4 навчається в третьому класі. За період навчання зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. Мама навідується до школи, цікавиться навчанням доньки, приділяє увагу її вихованню, відвідує батьківські збори.

Згідно із характеристикою Сарнівської ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_5 навчається в другому класі. Дівчинка систематично відвідує школу, добре навчається з усіх предметів. Мама постійно цікавиться навчанням доньки, відвідує батьківські збори, шкільні свята.

Відповідно до характеристики Виконавчого комітету Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області від 9 листопада 2018 року № 1484, ОСОБА_3 за час проживання на території Любинської сільської ради показала себе з позитивної сторони: доброзичлива, ввічлива, спокійна. Народила і виховує двох дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю. Користується авторитетом серед односельчан.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку № 1485 від 9 листопада 2018 року, виданої виконавчим комітетом Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області ОСОБА_3 , зареєстрована разом з доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості по аліментах від 1 листопада 2018 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 1 листопада 2018 року становила 69 200 грн.

Відповідно до висновку Яворівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав від 15 лютого 2019 року № 493/19 за результатами розгляду питання, з урахуванням рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській районній державній адміністрації Яворівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом першої інстанції зазначено, що під час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 позов визнав, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про доведення факту ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків, оскільки він не займається вихованням дітей, не піклується про них, матеріально не утримує, не проявляє інтересу до стану здоров`я та навчання дітей, не цікавиться їх фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому позов підлягає задоволенню.

Також у рішенні суду зазначено, що за виконавчим листом 1329/1963/2012, виданим 12 червня 2012 року Яворівським районним судом Львівської області, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на дітей в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до п. 15 постанови Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вирішуючи спір, необхідно не з`ясувати: які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, які безпосередні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її л юдської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.180 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 27 листопада 2019 року (а.с. 56) вбачається, що у відповідача існує заборгованість по аліментах у розмірі 55 378 грн. Боржником частково сплачено аліменти в розмірі 36 033 грн.

У постанові Верховного Суду від 29 листопада 2019 року зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватись і брати участь в її вихованні.

Судом першої інстанції не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач не бажає спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні.

Покладаючи в основу рішення про задоволення позову висновок органу опіки та піклування від 15 лютого 2019 року щодо можливості позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, судом першої інстанції не враховано того, що висновок обґрунтований виключно поясненнями позивача. Зазначений висновок не обов`язковим для суду і не має переваг відносно інших доказів.

У статті 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Встановлено, що батько цікавиться дітьми, бажає брати участь у їх вихованні та утриманні, тобто виконувати свої батьківські обов`язки та реалізовувати права. Наявність винної поведінки відповідача у невиконанні батьківських прав не встановлена.

Колегія суддів, з урахуванням встановленого, вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в позові.

Керуючись: ст. 367, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2019 року скасувати та прийняти нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 1 вересня 2020 року.

Головуючий

Судді