Справа № 2-150/10
Провадження № 6/615/17/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником,

встановив:

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 07.04.2010 року у справі №2-150/2010р. стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/4/2008/840-К/725 від 30.07.2008 року в сумі 1028465,8 грн. та судові витрати в розмірі 1820 грн.

Рішення суду не оскаржене та набрало законної сили.

11.08.2020 року директор ТОВ «ФК «Гефест» Панін І.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Гефест» у виконавчому листі №2-150/2010, виданому Валківським районним судом Харківської області відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заявник просив розгляд заяви проводити за відсутності представника ТОВ «ФК «Гефест».

Представник ПАТ «Комерційний банк «Надра», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду заяви в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду не направив.

Поштові відправлення боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуто до суду, оскільки адресати за місцем реєстрації відсутні.

Враховуючи, що у відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України судовий розгляд проводиться в межах заявлених вимог, неявка учасників судового провадження не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, що передбачено ч.3 ст.442 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У рішенні Валківського районного суду Харківської області від 07.04.2010 року у справі №2-150/2010р. про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, стягувачем є ПАТ «Комерційний банк «Надра»

20.09.2019 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «ФК «Гефест» укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N24068, відповідно до п.1 якого продавець ПАТ «Комерційний банк «Надра» передає у власність покупцеві ТОВ «ФК «Гефест» права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, зокрема, право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або інших підставах наведених у додатку №1 до цього договору. Права вимоги вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору (п.2 договору).

Відповідно до додатку №1 до зазначеного договору, до правонаступника стягувача також перейшло право вимоги по кредитному договору №6/4/2008/840-К/725 від 30.07.2008 року.

Ст.1077 ЦК України передбачає, що за договором факторингу (фінансування від відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Ч.1 ст.512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В такому випадку згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч.1 ст.516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно п.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно положень ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Ч.1 ст.18 ЦПК України встановлює, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст.9 Конституції України міжнародні договори, ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Отже норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п.3 ст.31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.11.2013 року (справа № 6-122цс13) виходячи зі змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям право попередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

В рішенні від 29.06.2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить ч.1 ст.6 Конвенції, сформульовану так: «Кожен має при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на справедливий розгляд упродовж розумного строку судом, встановленим законом», а саме зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

У рішенні від 18.10.2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що тривале невиконання значної частини боргу за рішенням суду на користь заявника, складає порушення п.1 ст.6 Конвенції.

Враховуючи, що ТОВ «ФК «Гефест» є правонаступником ПАТ «Комерційний банк «Надра», суд доходить висновку, що він як правонаступник кредитора має право звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, тому вважає необхідним задовольнити заяву, оскільки на даний час рішення суду залишається невиконаним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» задовольнити.

Замінити Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (юридична адреса: вул. Брановицького Ігоря, 3, м. Київ, 01042, ) у виконавчому листі щодо виконання рішення Валківського районного суду Харківської області від 07.04.2010 року у цивільній справі № 2-150/2010р. за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №6/4/2008/840-К/725 від 30.07.2008 року в сумі 1028465,8 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 15 днів з моменту її підписання суддею.

Суддя підпис А.П. Токмакова