Постанова

Іменем України

06 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 346/1596/18

провадження № 61-44371св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

особа, яка подала заяву про забезпечення позову - ОСОБА_1 , позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Коломийської міської ради, приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Григорець Марія Василівна,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович, на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 02 липня 2018 року у складі судді П`ятковського В. І. та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2018 року

у складі колегії суддів: Малєєва А. Ю., Девляшевського В. А.,

Ясеновенко Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Коломийської міської ради, приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Григорець М. В. (далі - приватний нотаріус Коломийського МНО), про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 11 лютого 2003 року належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

Також на підставі рішення Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 05 листопада 2003 року № 556 ОСОБА_1 належала земельна ділянка площею 1 000 кв. м, для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 043801 від 12 травня 2004 року).

На підставі рішення Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 17 грудня 2003 року № 639 ОСОБА_1 належала земельна ділянка площею 1 183,36 кв. м, для ведення садівництва, яка розташована на АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 043802 від 12 травня 2004 року).

Позивач також вказувала, що у 2012 році із Російської Федерації приїхав її син ОСОБА_3 разом із цивільною дружиною ОСОБА_4 та неповнолітніми дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і вона дала згоду на проживання та реєстрацію їх у вказаному домоволодінні, про що було складено відповідну нотаріально посвідчену заяву від 15 липня 2015 року.

Весною 2016 року ОСОБА_1 стало відомо про борг її сина перед ОСОБА_2 , який вимагав негайного повернення коштів, тому під впливом вказаних обставин було досягнуто домовленості про передачу ОСОБА_2 у власність житлового будинку і земельних ділянок, власником яких є позивач. Із попередніх домовленостей випливало, що це буде формальна угода, метою якої буде забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 , дітей з будинку виселено не буде, а нерухомість повернеться у власність позивача після погашення боргу.

22 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якого діяв ОСОБА_8 , укладені договори купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок, що перебували у власності позивача. При цьому жодних коштів від реалізації зазначеного майна позивач не отримувала. Її син із сім`єю проживають у спірному будинку і на даний час.

Посилаючись на те, що спірні правочини позивач уклала тимчасово, без наміру передачі майна у власність покупця, під впливом тяжких для неї обставин, на вкрай невигідних для неї умовах, за ціною, що набагато нижча від ринкової, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 , від 22 квітня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського МНО Григорець М. В., застосувати наслідки недійсності даного договору та скасувати державну реєстрацію права власності на дане домоволодіння за ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від 22 квітня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського МНО Григорець М. В., застосувати наслідки недійсності даного договору та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1183 га, для ведення садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від 22 квітня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського МНО Григорець М. В., застосувати наслідки недійсності даного договору та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 .

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2018 року залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Службу у справах дітей Коломийської міської ради.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2018 року залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Григорець М. В.

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2018 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння (житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами), земельну ділянку площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,1183 га, для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , задоволено.

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про постановлення додаткової ухвали про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що предметом спору між ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та дві земельні ділянки.

У резолютивній частині ухвали Коломийського міськрайонного суду

Івано-Франківської області від 25 червня 2018 року про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову не зазначено паспортних даних власника спірного майна ОСОБА_2 . Для належного виконання рішення суду в частині накладення арешту на спірне майно необхідна інформація про власника майна та його паспортні дані.

Заявник вказувала, що постановлення додаткової ухвали не вплине на суть та порядок застосування заходів забезпечення позову і буде сприяти негайному та безперешкодному застосуванню заходів забезпечення заявленого позову.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просила суд викласти

абзаци 3, 4 резолютивної частини ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2018 року в наступній редакції: «накласти арешт на домоволодіння (житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 17 серпня 2011 року, який проживає у квартирі АДРЕСА_2 ; накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 17 серпня 2011 року, який проживає у квартирі АДРЕСА_2 ; накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1183 га, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 17 серпня 2011 року, який проживає у квартирі

АДРЕСА_2 .

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2018 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової ухвали про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на домоволодіння (житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 17 серпня 2011 року, який проживає у квартирі АДРЕСА_2 .

Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 17 серпня 2011 року, який проживає у квартирі АДРЕСА_2 .

Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1183 га, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 17 серпня 2011 року, який проживає у квартирі

АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 17 серпня 2011 року, який проживає у квартирі

АДРЕСА_2 , звернутись до уповноважених осіб

ПАТ «Прикарпаттяобленерго» із відповідною заявою про підключення домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_3 (НОМЕР_7)) до мережі електропостачання.

В якості зустрічного забезпечення покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Коломийським РВ УДМС України в Івано-Франківській області, яка проживає у будинку АДРЕСА_3 , обов`язок здійснити оплату за повторне підключення домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок

№ НОМЕР_3 (НОМЕР_8 )) до мережі електропостачання.

Заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 17 серпня 2011 року, який проживає у квартирі

АДРЕСА_2 , вчиняти будь-які дії спрямовані на відключення, припинення електропостачання та газопостачання до домоволодіння АДРЕСА_1 .

В якості зустрічного забезпечення покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Коломийським РВ УДМС України в Івано-Франківській області, яка проживає у будинку АДРЕСА_3 , обов`язок сплачувати витрати на надання послуг електропостачання та газопостачання до домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до наданих постачальними організаціями рахунків згідно з показниками відповідних лічильників.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2018 року ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2018 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що, оскільки ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння (житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами), земельну ділянку площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,1183 га, для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , однак не вказано власника майна та його паспортні дані, що унеможливлює виконання даної ухвали суду, тому подану заяву про постановлення додаткової ухвали про забезпечення позову слід задовольнити.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат

Атаманюк В. М., просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про постановлення додаткової ухвали про забезпечення позову у справі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 є колишнім власником спірного будинку. На даний час без правових підстав

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають у спірному будинку і не надають відповідачу як власнику вільно користуватися та проживати в ньому. Вказані особи відмовляються добровільно звільнити вказаний будинок, у зв`язку з чим ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Коломийської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення (справа

№ 346/5716/17).

Разом з тим, ОСОБА_2 як законний власник вправі припинити електропостачання до спірного будинку.

Крім того, посилання в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції на захист інтересів малолітніх дітей є безпідставним, оскільки згідно з будинковою книгою у спірному будинку на даний час ніхто не зареєстрований.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що предметом спору у вказаній справі є домоволодіння (житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами), земельна ділянка площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,1183 га, для ведення садівництва, що знаходяться на АДРЕСА_1 .

Вказані обставини сторонами у справі не заперечуються.

Також суди встановили, що на час розгляду справи право власності на спірне майно зареєстровано за ОСОБА_2 , що також не заперечується сторонами у справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2018 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння (житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами), земельну ділянку площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,1183 га, для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , задоволено.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Задовольняючи заяву про постановлення додаткової ухвали про забезпечення позову у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2018 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено шляхом накладення арешту на спірне майно та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, за змістом ухвала Коломийського міськрайонного суду

Івано-Франківської області від 02 липня 2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2018 року фактично доповнює ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2018 року інформацією про ОСОБА_2 (рік народження, паспортні дані, місце проживання) як власника спірного майна у справі, що переглядається.

Враховуючи вищевказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення заяви про постановлення додаткової ухвали про забезпечення позову.

Доводи касаційної скарги є ідентичними доводам, що були викладені заявником в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2018 року, та є такими, що зводяться до незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Наведенні в касаційній скарзі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки судами попередніх інстанцій правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого

2010 року).

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є достатньо мотивованими та такими, що відповідають нормам закону.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович, залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 02 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська А. І. Грушицький В. В. Сердюк