КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/4653/18 головуючий у І інстанції: Шкірай М.І.
провадження 22-ц/824/2794/2020 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І.(суддя-доповідач), Іванової І.В., Сушко Л.П.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелтіс плюс» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся з вищевказаним позов, який обґрунтовував тим, що перебуває з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі, під час якого подружжям було придбано нерухоме майно.

Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем відсутня згода, щодо управління майном ОСОБА_4 просив здійснити поділ спільного майна подружжя.

В березні 2019 року сторони звернулись із заявою в якій просили затвердити укладену між ними мирову угоду та зазначали, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, визначених у тексті цієї мирової угоди.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2019 року затверджено мирову угоду, якою визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину приміщення 5 (в літ. А), яке знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 96,9 кв.м., право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 . та визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частин в зазначених приміщеннях.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ТОВ «Ріелтіс Плюс», яке не являється учасником справи, подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд прийняв рішення про їх права, свободи та інтереси, а тому вказує на те, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи та допустився порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ТОВ «Ріелтіс Плюс» є власником приміщення 5 (в літ. А), яке знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 96,9 кв.м., яке є предметом мирової угоди укладеної між позивачем та відповідачем, а тому зазначене безпосередньо впливає на права і інтереси Товариства.

Просить ухвалу місцевого суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений строк не надходив.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2020 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/7576/19.

Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 рокувищевказану ухвалу скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

У судовому засіданні представник ТОВ «Ріелтіс Плюс» підтримав свою позицію, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просив закрити провадження у справі та вказував на необхідності розгляду заяв свого довірителя наявних в матеріалах справи.

Згідно вимог ст. 363 ЦПК України заяву про приєднання до апеляційної скарги може бути подано до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст. 368 ЦПК України визначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

З огляду на вищевказане та те, що перше судове засідання було відкрито 10 вересня 2019 року, колегія суддів прийшла до висновку, про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 від 01 жовтня 2019 року та повторної заяви ОСОБА_3 від 18 серпня 2020 року, а також заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «компанія з управління активами «Будівельні проекти» про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелтіс плюс».

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» про залучення у якості третьої особи - залишено без задоволення, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями на стадії апеляційного провадження залучати до участі у справі третіх осіб.

Колегія суддів зауважує, що заява про відвід від 07 жовтня 2019 року та заява про роз`яснення від 15 жовтня 2019 року подані ОСОБА_3 були відізвані, що підтвердив представник ОСОБА_5 в судовому засіданні 19 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції виходив з того, що умови Мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб а також держави.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

03 липня 2017 року Пат «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Ріелтіс Плюс» був укладений Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 29 вересня 2004 року посвідчений приватним нотаріусом Прокопенко Л.В., предметом якого є приміщення 5 (в літ. А), яке знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 96,9 кв.м. (а.с.60-67).

Крім того, 03 липня 2017 року замінено іпотекодержателя з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на ТОВ «Ріелтіс Плюс».

25 квітня 2018 року ТОВ «Ріелтіс Плюс» набуло права власності на предмет іпотеки - приміщення 5 (в літ. А), яке знаходиться у будинку АДРЕСА_1 . ( а.с. 68-70).

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із частинами першою та другою статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Підстави для постановлення ухвали про відмову у затвердженні мирової угоди і продовження судового розгляду передбачені частиною п`ятою цієї ж статті, відповідно до змісту якої такими підставами є: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до частини другої статті 208 ЦПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції закону від 10 листопада 2018 року) у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Аналіз вищезазначених норм законодавства у сукупності із наявними у матеріалах справи доказами, дає підстави суду апеляційної інстанції дійти висновків про те, що висновок суду першої інстанції про затвердження мирової угоди та відповідності її вимогам закону є не обґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам закону та порушує права третіх осіб.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що затвердження мирової угоди у справі є прямим порушенням судом першої інстанції майнових прав особи, яка не була залучена до справи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелтіс плюс».

Місцевий суд прийшов до хибного висновку, зазначивши, що умови Мирової угоди не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки не перевірив хто насправді є власником спірного майна.

За таких обставин, оскільки оскільки умови мирової угоди не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності, апеляційний суд в силу вимог ст. 379 ЦПК України приходить до висновку, що ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2019 року щодо затвердження мирової угоди підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелтіс плюс» задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2019 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «02» вересня 2020 року.

Головуючий

Судді: