Справа № 496/3113/20
Провадження № 2-н/496/249/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Драніков С.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1531,56 гривень -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1531,56 гривень.

В порядку, передбаченому ч. ч. 5, 6 ст. 165 ЦПК України, судом було направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до наданої суду відповіді на запит, відділ адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 21.08.2020 року, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з обліку 02.04.2020 року у зв`язку зі смертю, актовий запис 20 від 13.03.2020 року.

З огляду на вищевказане, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних мотивів.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно з ч. 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Таким чином, з наведеного вбачається, що вказана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Тобто правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року справа № 2/489/2310.

Враховуючи викладене вище та те, що процесуальне правонаступництво можливо лише після відкриття провадження у справі, у відкритті провадження в зазначеній справі має бути відмовлено.

Суд зазначає, що стягувач не позбавлений можливості пред`явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1531,56 гривень - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.М.Драніков