Справа № 682/839/20
Провадження № 2/682/493/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., прокурора Олех О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу за позовом Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та зобов`язання витребування земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

14.04.2020 до суду надійшов позов першого заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури Базана О.В. в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та зобов`язання витребування земельної ділянки.

В обґрунтування поданого позову вказує, що вивченням питання законності безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-7825-СГ від 01.11.2018 затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :02:014:0054), що знаходиться за межами населених пунктів на території Жуківської сільської ради Славутського району та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 продав вказану земельну ділянку ОСОБА_2 . Однак було встановлено, що згідно Державного реєстру речових прав ОСОБА_1 отримав вказану вище земельну ділянку попередньо отримавши на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1911-СГ від 11.09.2017 у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га з кадастровим номером :02:005:0003, що розташована на території Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області. Зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Отже ОСОБА_2 , придбала земельну ділянку в особи, яка не мала права її отримувати та відчужувати. В зв`язку за наведеним прокурор звернувся із позовом до суду та просить визнати недійним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-7825-СГ від 01.11.2018, яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_1 земельну ділянку у власність та витребувати дану земельну ділянку у ОСОБА_2

21.05.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому відповідач заперечує проти позову, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог Земельного кодексу України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої місто будівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку

ОСОБА_1 в своїх заявах до Головного управління Держгеокадстру у Хмельницькій області вказував, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався. Також у відзиві вказано, що ОСОБА_1 поданими заявами фактично ввів в оману Головне управління, що мало наслідком прийняття оскаржуваного наказу. В зв`язку з наведеним підстави для стягнення судового збору з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відсутні. Крім того відповідач вказує, що спірним наказом не лише передавалась земельна ділянка у власність ОСОБА_1 , а й затверджувалась відповідна документація із землеустрою на земельну ділянку, яка відповідає законодавству та є чинною. У зв`язку з чим відповідач вважає, що спірне рішення вичерпало свою дію шляхом його виконання, а тому позов не може бути задоволено. У відзиві зазначено, що задоволення позовної вимоги про визнання недійсним оскаржуваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не буде ефективним способом захисту позивача, адже задоволення такої вимоги не призведе до відновлення володіння земельною ділянкою. Така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

25.05.2020 до суду від Шепетівської місцевої прокуратури надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що твердження відповідача щодо законності спірного наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є хибним, оскільки ОСОБА_1 двічі скористався правом на безоплатну правову приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що прямо суперечить вимогам ч.ч. 3, 4 ст. 116 та ч. 1 ст. 121 ЗК України, що визнається відповідачем у відзиві. Позивач вважає, що посадові особи ГУ Держегеокадастру у Хмельницькій області повинні були відмовити у наданні дозволу на розробку проекту та подальшій передачі у власність, оскільки законодавством заборонено приватизацію земельних ділянок понад норму, встановлену ст. 121 ЗК України. Щодо посилання відповідача на введення ОСОБА_1 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в оману у відповіді на відзив вказано, що судом факт обману не встановлено, а тому вказане твердження відповідача є хибним. Також є хибним, на думку позивача, твердження відповідача щодо обраного прокурором способом захисту у вигляді скасування спірного наказу, оскільки у даному випадку скасування права власності на спірну земельну ділянку повністю відновить право власності держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на зазначений об`єкт власності.

В судовому засіданні прокурор підтримав позов з викладених у ньому підстав.

Інші учасники будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи до суду не прибули, що не є перешкодою у розгляді справи.

Заслухавши учасників справи та дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.09.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Держеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення з метою подальшої передачі безоплатно у власність. У заяві ОСОБА_1 вказав, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він не скористався (а.с. 32).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-6606-СГ від 28 вересня 2018 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, кадастровий номер :02:014 (а.с. 33).

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Суд звертає увагу на те, що у даній заяві не зазначена дата звернення (а.с. 34). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-7825-СГ від 01.11.2018 затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :02:014:0055), що знаходиться за межами населених пунктів на території Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.35)

До матеріалів справи додано копію заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 2017 року щодо про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населених пунктів Меджибізької селищної ради (Волосовецької сільської ради) Летичівського району Хмельницької області з метою подальшої передачі безоплатно у власність. У заяві ОСОБА_1 вказав, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він скористався (а.с. 37).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-5578-СГ від 29 березня 2017 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, кадастровий номер :02:005:0002 (а.с. 38).

Згідно даних наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1911-СГ від 11.09.2017 у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га з кадастровим номером :02:005:0003, що розташована за межами населених пунктів на території Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області (а.с. 36).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам суд враховує наступне.

Згідно ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Як передбачено статтею 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

У відповідності до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частинами 7 та 9 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до п «б» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Як передбачено ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як видно з позовної заяви, позивач просить визнати недійним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-7825-СГ від 01.11.2018, яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0054 у власність та витребувати дану земельну ділянку у ОСОБА_2 . Однак в матеріалах справи наявна копія спірного наказу №22-7825-СГ від 01.11.2018, згідно з яким ОСОБА_1 надано у власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0055, в той час як згідно з інформаційним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 значиться земельна ділянка :02:014:0054, надана останньому на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-7825-СГ від 01.11.2018.

21.07.2020 до суду надійшли від Шепетівської місцевої прокуратури додаткові докази. Згідно відповіді Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.06.2020 № 10-220. 18-164/120-20, гр. ОСОБА_1 згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була передана та сформована земельна ділянка площею 2 га. з кадастровим номером :02:014:0054 (а.с. 136). Вказане підтверджується матеріалами проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :02:014:0054 для ведення особистого селянського господарства на території Жуківської сільської ради (а.с. 137-143).

Як вбачається з відповіді Виконавчого комітету Славутської міської ради від 02.07.2020 № 04-29/1584 та підтверджується інформаційним витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно, державним реєстратором на підставі належним чином засвідченої копії наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01.11.2018 року № 22-7827-СГ, 12.11.2018 року було зареєстровано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :02:014:0055, що розташована на території Жуківської сільської ради (а.с. 147).

Таким чином, спірним наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01.11.2018 року № 22-7825-СГ ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку із кадастровим номером :02:014:0054, що підтверджується матеріалами проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Жуківської сільської ради, оскільки земельна ділянка із кадастровим номером :02:014:0055 на підставі іншого наказу від 01.11.2018 року № 22-7827-СГ передана у власність ОСОБА_3 ..

Таким чином, всупереч вказаним вище нормам Земельного Кодексу України, відповідач ОСОБА_1 двічі безоплатно отримував у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 4,0 га.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави підлягають задоволенню, та слід визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01.11.2018 № 22-7825-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області.

Щодо вимоги про витребування у ОСОБА_2 на користь держави земельну ділянку, набуту за договором купівлі-продажу, суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до ст. 90 ЗК України порушені права власників земель ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів.

Статтею 338 ЦК України передбачено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

При цьому статтею 346 ЦК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника, у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника.

У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав власника його майна за іншими особами, чи наявність у них правовстановлюючих документів, не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту.

Інформаційним витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна підтверджується, що ОСОБА_1 відчужив, а ОСОБА_2 набула права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:014:0054 на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2019 (а.с. 19, 25).

У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що позовна вимога про витребування у ОСОБА_2 на користь держави земельної ділянки за кадастровим номером :02:014:0054 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.14 Конституції України, ст.ст.78, 90, 116, 118, 121, 122, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 12, 141, 247, 263-265, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-7825-СГ від 01.11.2018, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) земельну ділянку площе 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області.

Витребувати у ОСОБА_2 (адреса: с. Клепачі Славутського району, Хмельницької області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер :02:014:0054 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на користь прокуратури Хмельницької області (, р/р НОМЕР_3 , МФО 820172, Банк: ДКСУ, м. Київ) судовий збір 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні), сплачений за пред`явлення цього позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.