ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Херсон

Справа №650/230/20

Провадження №22ц/819/1189/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Базіль Л.В.

Приходько Л.А.

секретар судового засідання: Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Юхименко Олександр Васильович, на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Хомик І.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який за життя 02 червня 2017 року склав заповіт на користь позивача та яким заповів останньому належні заповідачу на праві власності земельні ділянки площею 4,83га, кадастровий номер :09:001:0004 та площею 1,02га, кадастровий номер :08:009:0011 надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Позивач вказав, що про заповіт йому стало відомо у вересні 2019 року. До цього часу він не знав про складений на його користь заповіт, у зв`язку із чим протягом встановленого законом строку не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно виданої нотаріусом інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 02 жовтня 2019 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалася, свідоцтва про право власності відносно майна померлого не видавалися.

В ході розгляду цивільної справи №650/1699/19 за його позовом до Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, він довідався про наявність іншого спадкоємця за законом дружини померлого ОСОБА_1 , до якої пред`явлений позов у цій справі.

Посилаючись на наявність поважних причин пропуску визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом від 02 червня 2017 року.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 червня 2020 року позов задоволений.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 .

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спадкоємець ОСОБА_2 не проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, про існування заповіту на його користь йому не було відомо. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена, нотаріусом не вчинялися дії щодо повідомлення позивача про наявність заповіту та роз`яснення права на подання заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Оскільки у ОСОБА_2 були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, то він пропустив шестимісячний строк з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Юхименко О.В., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що позивач належними та допустимими доказами не довів наявність у нього поважних причин, які обумовили пропуск позивачем визначеного законом строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Оскільки ОСОБА_2 не реалізував своє право на прийняття спадщини без поважних (об`єктивно непереборних, пов`язаних з дійсними перешкодами) для того причин, то відсутні правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Апелянт також вказав про недоведеність позивачем необізнаності щодо складення на його користь заповіту.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Крижановський М.М. просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як таке, що є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим та перевіреним судом фактичним обставинам справи, підтвердженим належними доказами.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник - адвокат Юхименко О.В. повторно не з`явилися, у письмовій заяві від 02 вересня 2020 року просили розгляд апеляційної скарги провести без участі сторони відповідача.

Представник ОСОБА_2 адвокат Крижановський М.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечував та пояснив, що між позивачем та ОСОБА_3 склалися правовідносини щодо оренди землі. Під час виплати орендної плати у вересні 2019 року ОСОБА_2 дізнався про смерть орендодавця та звернувся до нотаріуса щодо встановлення кола спадкоємців померлого, де довідався про складений ОСОБА_3 на його користь заповіт.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторони, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 02 червня 2017 року приватним нотаріусом Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області Гідулян І.Ю. та зареєстрований у реєстрі №612, яким заповів ОСОБА_2 належні заповідачу на праві власності земельні ділянки площею 4,83 га, кадастровий номер :09:001:0004 та площею 1,02га, кадастровий номер :09:009:0011 надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

За змістом заповіту його було посвідчено у двох примірниках, перший з яких зберігається в справах приватного нотаріуса, а інший виданий заповідачу ОСОБА_3

02 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Гідулян І.Ю. до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про видачу позивачу дубліката заповіту від 02 червня 2017року складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 02 жовтня 2019 року спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що лише у вересні 2019 року дізнався про смерть ОСОБА_3 та складений останнім на його користь заповіт. Спадкова справа після смерті заповідача не відкривалася і нотаріус не вчиняв дій щодо виклику його як спадкоємця за заповітом, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з підпунктами 2.2, 3.2 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Матеріали справи не містять доказів про те, що на виконання положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом вчинялися дії щодо повідомлення позивача про наявність заповіту на його користь.

Доводи апеляційної скарги про обізнаність ОСОБА_2 щодо складання на його користь ОСОБА_3 заповіту є недоведеними, а, отже, не можуть бути прийняті до уваги.

Встановивши, що позивач ОСОБА_2 постійно не проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 і до вересня 2019 року не був обізнаний про наявність складеного на його користь заповіту, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17, яка правильно врахована місцевим судом.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Натомість згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-80, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підлягають в порядку ст.375 ЦПК України залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Юхименко Олександр Васильович, залишити без задоволення.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 04 вересня 2020 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько