ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2919/20 Справа № 175/2101/18 Суддя у 1-й інстанції - Новік Л. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги як не поданої

19 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Куценко Т.Р. ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі (а.с. 44).

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року (а.с. 47-49).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року вищевказану заяву залишено без задоволення (а.с. 55).

На вищевказане заочне рішення суду ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу (а.с. 58-60).

Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору, з поданням апеляційному суду оригіналу платіжного документу (а.с. 68).

Згідно частини 5 статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Частина 11 статті 272 ЦПК України передбачає, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У апеляційний скарзі ОСОБА_1 свою офіційну електронну адресу не зазначив, тому копія ухвали судді від 11 січня 2020 року направлялась заявнику для виконання за адресою, вказаною ним в апеляційній скарзі, проте повернулась на адресу суду без вручення, що підтверджується конвертом (а.с. 70).

У зв`язку із неотриманням ОСОБА_1 копії ухвали судді та враховуючи необхідність повідомлення судом особи, яка подала апеляційну скаргу, про наявність судового рішення, 24 лютого 2020 року, 24 квітня 2020 року та 18 червня 2020 року було повторно направлено ухвалу судді про залишення без руху його апеляційної скарги і усунення недоліків апеляційної скарги (а.с. 71-73).

Крім того, копія ухвали від 11 січня 2020 року була розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 січня 2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/86842691), доступ до вказаного Реєстру є вільним і ОСОБА_1, як особа, яка звернулася із апеляційною скаргою, мав можливість ознайомитись із вказаним процесуальним документом.

За таких обставин, вважаю, що судом були застосовані всі можливі та передбачені чинним процесуальним законодавством способи повідомлення ОСОБА_1 про наявність ухвали про залишення без руху її апеляційної скарги та необхідність усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Звернувшись до суду з апеляційною скаргою 03 січня 2020 року, ОСОБА_1 тривалий час не цікавиться її подальшим розглядом, не отримує направлену судом кореспонденцію, що свідчить про недобросовісне відношення ОСОБА_1 до своїх процесуальних обов`язків та призводить до порушення строків розгляду справи апеляційним судом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Каракуця проти України» (16 лютого 2017 р.) Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про наявність порушення доступу до суду, звернув увагу на строк, протягом якого заявники не зверталися до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги та зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, тому порушення їх прав у розумінні ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод не було.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про наявність ухвали про залишення без руху його апеляційної скарги та про необхідність усунення недоліків апеляційної скарги, мав можливість отримати копію ухвали або ознайомитися з нею у Єдиному державному реєстрі судових рішень, однак, від свого процесуального обов`язку ухилився, тобто не проявив належної зацікавленості у розгляді справи та станом на 19 серпня 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунув.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" було установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

В подальшому період установлення картину неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" у Цивільному процесуальному кодексі України розділ XII "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Відповідно до п. 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Недоліки апеляційної скарги до теперішнього часу не усунуті, будь-яких клопотань від ОСОБА_1 стосовно продовження строків визначених ухвалою суду від 11 січня 2020 року до суду не надходило, тому апеляційну скаргу необхідно вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з цього часу.

Суддя: Т.Р. Куценко