05.02.2020
Справа № 664/2683/19
Провадження № 2/664/198/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м. Олешки

Цюрупинський районний суд Херсонської області в складі:

суддя Никифоров Є.О.,
секретар судового засідання Кресальна Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.12.2009 року в розмірі 117038,28 грн. В позовній заяві зазначено, що між сторонами укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримала від позивача кредит та зобов`язалась його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно з її заявою та умовами надання банківських послуг. Проте, відповідач порушила умови договору і тому станом на 16.07.2019 року має заборгованість в розмірі 541169,31 грн., яку до теперішнього часу добровільно не сплатила. Позивач росить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 117038,28 грн.: заборгованість за кредитом розмірі 7654,77 грн. та заборгованість за відсотками з 10.12.2009 року по 01.10.2017 року в розмірі 109383,51 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, до позову додано клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача.

Відповідач у судове засідання не з`явилась. Відповідач подала до суду заперечення, в яких зазначила, що у грудні 2009 року вона отримала кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом. Після закінчення терміну дії першої карти їй двічі, у липні 2011 року та у липні 2012 року видавалися інші кредитні картки. При цьому термін дії останнього договору сплив 30.04.2016 року. З цієї дати, маючи певну заборгованість за кредитом, вона жодного разу внаслідок складного матеріального становища не сплачувала кошти в рахунок її погашення. Відповідно, у зв`язку з припиненням дії кредитного договору у позивача в межах трирічного строку загальної позовної давності та починаючи з 01.05.2016 року виникло право звернутися до суду з позовом про стягнення з неї всієї суми заборгованості за кредитом (тілом та відсотками), яке банк з урахуванням можливості застосування судом наслідків пропуску позовної давності мав реалізувати не пізніше 01.05.2019 року. Проте до суду з відповідним позовом позивач звернувся лише у вересні 2019 року з пропуском строку позовної давності та без подачі клопотання про його поновлення з наведенням причин поважності пропуску. Просить застосувати до правовідносин сторін у вказаній справі наслідки спливу позовної давності та відмовити позивачеві в задоволенні позову у повному обсязі. Також просила розгляд справи провести за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10 грудня 2009 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н за умовами якого відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язалась його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, а також зі сплатою комісії та інших платежів згідно з її заявою та умовами надання банківських послуг.

За наданим позивачем розрахунком відповідач порушила умови договору і тому станом на 16.07.2019 року має заборгованість в розмірі 541169,31 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 7654,77 грн.; заборгованості по відсотках за користуванням кредитом 527550,37 грн.; заборгованості за пенею та комісією 5964,17 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 117038,28 грн.: заборгованість за кредитом розмірі 7654,77 грн. та заборгованість за відсотками з 10.12.2009 року по 01.10.2017 року в розмірі 109383,51 грн.

Ці обставини підтверджуються кредитним договором № б/н від 10.12.2009 року; анкетою-заявою відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку; витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку; довідкою про умови кредитування, що підписана відповідачем, розрахунком заборгованості; свідоцтвом про державну реєстрацію АТ КБ «ПРИВАТБАНК», виданого на підставі зміни найменування юридичної особи.

За наданою позивачем довідки відповідачеві за кредитним договором № б/н були надані наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 (дата відкриття 18.11.2009 року з терміном дії 11/13); № НОМЕР_2 (дата відкриття 04.07.2011 року з терміном дії 05/15); № НОМЕР_3 (дата відкриття 31.07.2012 року з терміном дії 04/16).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідач порушила свої зобов`язання за кредитним договором оскільки не здійснювала обов`язкового щомісячного платежу на погашення заборгованості за кредитом та відсотків за користування ним, а також щодо повного повернення кредиту та відсотків по закінченню строку кредитування, що має наслідком примусове стягнення заборгованості, а також застосування передбаченої договором відповідальності за порушення зобов`язання, разом з тим, позивачем пропущений строк позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, окремого договору про збільшення строку позовної давності сторони не укладали.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що відповідачеві за кредитним договором № б/н були надані наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 (дата відкриття 18.11.2009 року з терміном дії 11/13); № НОМЕР_2 (дата відкриття 04.07.2011 року з терміном дії 05/15); № НОМЕР_3 (дата відкриття 31.07.2012 року з терміном дії 04/16), при цьому, строк повернення кредиту відповідає строку дії карти, отже, повернення кредиту в повному обсязі мало відбутися до квітня 2016 року. З 01.05.2016 року розпочався перебіг трирічного строку позовної давності, що закінчився 01.05.2019 року в той час як до суду з відповідним позовом позивач звернувся лише у вересні 2019 року з пропуском строку позовної давності та без подачі клопотання про його поновлення з наведенням причин поважності пропуску. Відповідач не вчиняла дій, що могли б свідчити про визнання нею боргу, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за основною карткою № НОМЕР_1 , з якої вбачається, що відповідач не вносила особисто коштів на погашення заборгованості по кредитному договору.

Враховуючи, що відповідачем заявлено про застосування позовної давності, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача оскільки в задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 223, 229, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 257, 267, 526, 549, 551, 616, 625, 1049-1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07.02.2020р.

Суддя Є.О. Никифоров