Справа № 279/4397/20
Провадження № 2-н/279/486/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2020 року м. Коростень Житомирської області

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Моголівець І.А., розглядаючи заяву комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, -

встановив:

11 вересня 2020 року комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1 звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за надані послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, а також , якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість, яка утворилася за період більший ніж три роки до дати звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, а саме починаючи з 08.2017 року.

Згідно зі ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період поза межами позовної давності.

Положенням ст.267 ч.3 Цивільного кодексу України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при видачі судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, він буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши заявнику його право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Відповідно до ст.164 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.163-166, 260, 261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

У видачі судового наказу за заявою комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за надані послуги з управління багатоквартирним будинком - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У відповідності до пп. 15.5) п.п.15 п. 1 розділу ХШ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Копія згідно оригіналу.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області І.А.Моголівець