Справа № 333/3992/20
Провадження № 2/333/2142/20
16 грудня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу,
Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 завдані збитки в порядку регресу в сумі 6 252 грн. 40 коп., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25.04.2017 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3798253. За даним полісом страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «DAEWOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , сплатити страхове відшкодування за заподіяну шкоду третім особам.
Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/3184/17 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП. В результаті його скоєння відповідачем було завдано матеріальної шкоди власнику автомобіля марки «NISSAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 . Останній звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку.
Враховуючи розрахунок страхового відшкодування, на підставі страхового акту № ОЦ/016/000/17/0087 та інших документів ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»було прийнято рішення про визнання даної події (ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ) страховим випадком та виплати останньому страхового відшкодування в сумі 6252 грн. 40 коп.
Платіжним дорученням № 861 від 28.09.2017 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сума страхового відшкодування була перерахована на ім`я ОСОБА_4 . Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_3 (страхувальником).
Тобто, на момент ДТП цивільна правова відповідальність ОСОБА_3 (власника автомобілю «DAEWOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) була застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»згідно полісу №АК3798253, діючий на 02.06.2017 року, яка в межах ліміту здійснила виплату ОСОБА_4 (потерпілому) у розмірі 6252 грн. 40 коп.
16.02.2020 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 13/03/2020 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, зазначених у додатку № 1 до договору.
У зв`язку з викладеним, враховуючи, що ОСОБА_2 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, самовільно залишив місце пригоди, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на його користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 6252 грн. 40 коп., сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн.
Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Згідно до положень ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положень ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/3184/17 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема у вчиненні вказаного ДТП та на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один ) рік (а.с. 15).
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Автомобіль «DAEWOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент ДТП було застраховано у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: поліс №АК3798253 діючий на 02.06.2017 року (а.с. 13).
ОСОБА_4 своєчасно звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку.
Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»було прийнято рішення про визнання вищевказаної події страховим випадком та виплати ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 6252,40 грн., з урахуванням розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ОЦ/016/000/17/0087 та інших документів (а.с. 26-27).
Платіжним дорученням № 861 від 28.09.2017 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сума страхового відшкодування була перерахована на рахунок ОСОБА_4 (а.с. 27).
У відповідності до ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Позивач на обґрунтування позову посилається на положення підпункту «а» підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказуючи, що відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Так, відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції на дату виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 02.06.2017 року керував автомобілем «DAEWOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, самовільно залишив місце пригоди, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу № АК3798253 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 6252,40 грн. у зв`язку із настанням страхового випадку, відповідач добровільно в порядку регресу страховій компанії суму відшкодування не виплатив, тому відповідач повинен сплатити суму страхового відшкодування.
16.02.2020 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 13/03/2020 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, зазначених у додатку № 1 до договору (а.с. 4-11).
Так як, право вимоги відступлено ФОП ОСОБА_1 і у відносинах щодо відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування № АК3798253 діючий на 02.06.2017 року, то вимоги позивача є обґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., суд виходить з такого.
У відповідності до ч.3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Враховуючи викладене, суд за таких обставин має правові підстави для задоволення вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 979, 988, 1191, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 265, 354 ЦПК України, суд, -
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) суму страхового відшкодування у розмірі 6 252 (шість тисяч двісті п`ятдесят дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 840,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 16.12.2020 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Р.С. Холод