Провадження №2-з/359/1/2020
Справа №359/4630/19
УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на наступне майно:

- зблокований житловий будинок садибного типу, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 121,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :06:026:0076;

- зблокований житловий будинок садибного типу, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 92,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :06:026:0079;

- зблокований житловий будинок садибного типу, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 90,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :06:026:0080.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав на те, що між ним, а також ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів від 11 вересня 2018 року. За умовами якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 747300 гривень, що є еквівалентом 26500 доларів США, які остання зобов`язалася повернути до 11 листопада 2018 року, а також сплатити відповідний розмір процентів. З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки. Крім цього, 10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також уклали іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_2 передала і іпотеку земельні ділянки з кадастровими номерами :06:026:0071 та :06026:0075. Незважаючи на це, відповідачі уникають виконання зобов`язань за договором позики та не здійснили жодного платежу. Станом на час звернення до суду з даною заявою розмір заборгованості за договором позики становить 11988945 гривень 74 копійки. Заявник зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можуть в будь-який час безперешкодно реалізувати належне на праві власності нерухоме майно, внаслідок чого уникнути відповідальності за можливим рішенням суду про стягнення боргу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву про забезпечення позову та просив суд її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися та про своє ставлення до заяви про забезпечення позову не повідомили. Їхня неявка не перешкоджає вирішенню поданої заяви.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що між сторонами по справі виник спір з приводу неналежного виконання договору позики від 11 вересня 2018 року.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

До того ж суд вважає за необхідне звернути увагу на положення ч.3 ст.150 ЦПК України, згідно з яким заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Всупереч цьому, суд позбавлений можливості перевірити співмірність заходів забезпечення позову, які ОСОБА_1 просить вжити, відносно ціни позову.

Крім того, заява про забезпечення позову не містить відомостей про вартість нерухомого майна, на яке заявник просить накласти арешт. В той час як судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 не довів намірів відповідачів відчужити належне їм на праві власності нерухоме майно або вчиняти інші дії з наміром перешкодити виконанню рішення суду. Посилання в заяві лише на потенційну можливість ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім цього, заявником не обґрунтовано у зв`язку з чим виникла потреба в накладенні арешту саме на зблоковані житлові будинки садибного типу АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Зважаючи на ту обставину, що з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за договором позики 10 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Набока О.В., зареєстрований в реєстрі за №2299. За умовами якого ОСОБА_2 передала в іпотеку ОСОБА_1 дві земельні ділянки: з кадастровим номером :06:26:071 площею 0,012, яка розташовується в АДРЕСА_4 , та з кадастровим номером :06:26:0075 площею 0,0111, яка розташовується в АДРЕСА_5 .

Таким чином, у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором позики ОСОБА_1 має першочергове право як іпотекодержатель на звернення стягнення на вказані земельні ділянки з метою погашення суми заборгованості.

З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.2 ст.149, п.1 ч.1 ст.150, п.1 ч.1 ст.152, ч.1 ст.153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Журавський