КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/6370/16-ц головуючий у суді І інстанції: Колдіна О.О.
провадження №22-ц/824/6554/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Іванової І.В., Мельника Я.С., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» про поновлення строку для пред`явлення судового наказу, який видано 25 травня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва №753/6370/16-ц,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» звернулося в суд з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відносно ОСОБА_1 25 травня 2016 року заяву ТОВ «Перший український експертний центр» було задоволено, видано судовий наказ, присуджено до стягнення із ОСОБА_2 суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 18484,76 грн. та судові витрати.

25 травня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 солідарно на користь ТОВ«Перший український експертний центр» суму заборгованості за надані житлово - комунальні послуги у розмірі 18484,76 грн. та судового збору у розмірі 689,00 грн..

18 березня 2019 року ТОВ «Перший український експертний центр» подано клопотання про поновлення строку для пред`явлення судового наказу,посилаючись на те, що виконавчий документ був отриманий стягувачем після визначеного законом строку для пред`явлення до виконання.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києвавід 30 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_2 .

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Перший Український експертний центр»подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати, і задовольнити заяву про поновлення строку для пред`явлення судового наказу. Вказує, що заявником пропущено строк для пред`явлення судового наказу до виконання з поважних причин, оскільки судовий наказ, який набрав законної сили був виданий представнику стягувача після спливу строку пред`явлення до виконання, а тому строк підлягає поновленню.

Боржник відзиву на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надавав.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку для подання судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що судовий наказ надсилався на адресу стягувача 16.09.2016 року, однак не був отриманий адресатом та повернутий без вручення суду. В подальшому, заявник звернувся з заявою про видачу судового наказу від 25.05.2016 року, лише 11.12.2018 року, тобто після спливу строку, визначеному законом для виконання судових рішень. Будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення судового рішення до виконання суду з боку представника заявника не надано. ТОВ «Перший український експертний центр» розпорядилось своїм правом і у строк, встановлений для виконання судового рішення, не звернулось до суду з метою отримання виконавчого документа і пред`явлення його до виконання.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 28 грудня 2015 року)виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 28 грудня 2015 року) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає такузаяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Встановлено, що у квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» звернулося в суд з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відносно ОСОБА_1 25 травня 2016 року заяву ТОВ «Перший український експертний центр» було задоволено, видано судовий наказ, присуджено до стягнення із ОСОБА_2 суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 18484,76 грн. та судові витрати. Адресу заявника-стягувача зазначено: 04060, м. Київ, вул. М.Берлінська, 15. За цією адресою заявник отримував копію ухвали про відкриття провадження від 25 травня 20-16 року.

25 травня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 солідарно на користь ТОВ«Перший український експертний центр» суму заборгованості за надані житлово - комунальні послуги у розмірі 18484,76 грн. та судового збору у розмірі 689,00 грн..

Як убачається із супровідного лист 25 травня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва направлено судовий наказ направлено боржнику ОСОБА_2 ..

В подальшому, 16 вересня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва направлено судовий наказ ТОВ «Перший український експертний центр» за адресою 03191, м. Київ, вул. Ломонова, буд 58-А (а.с. 20,21).

Відповідно до довідки на конверті, яким направлено судовий наказ на адресу 03191, м. Київ, вул. Ломонова, буд 58-А, причина повернення конверту: зазначено неправильну адресу (а.с. 23-24).

17 січня 2018 року та 14 грудня 2018 року ТОВ «Перший український експертний центр» зверталося до Голосіївським районним судом міста Києва із заявою про видачу судового наказу (а.с. 25-28).

28 грудня 2018 року Голосіївським районним судом міста Києва направлено судовий наказ ТОВ «Перший український експертний центр» за адресою 04060, м. Київ, вул. М.Берлінська, 15 (а.с. 30).

18 березня 2019 року ТОВ «Перший український експертний центр» подано клопотання про поновлення строку для пред`явлення судового наказу,посилаючись на те, що виконавчий документ був отриманий стягувачем після визначеного законом строку для пред`явлення до виконання.

Як убачається із штемпеля про отримання вхідної кореспонденції, заявником отримано судовий наказ 02 січня 2019 року (а.с. 36).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києвавід 30 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_2 . При цьому суд фактично розглядав заяву про поновлення строку на подачу виконавчого документу, та в мотивувальній частині зазначив причини відмови у поновленні строку на пред`явлення виконавчого документу.

Таким чином, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із положеннями законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки в матеріалах справи наявні достовірні докази про те, що строк пропущено не з вини заявника.

Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що заявник отримав судовий наказ лише 02 січня 2019 року, фактично через 3 роки після винесення судового наказу, а тому апеляційний суд приходить до висновку про те, що ТОВ «Перший український експертний центр» пропущено строк для пред`явлення виконавчого документу з поважних причин.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що заява ТОВ «Перший український експертний центр» про поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання підлягає задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Тобто, суд першої інстанції при вирішення вказаної заяви повинен був керуватися положеннями ст. 433 ЦПК України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ТОВ «Перший український експертний центр» про поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Заяву ТОВ «Перший український експертний центр» про поновлення строку для пред`явлення судового наказу, який видано 25 травня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва №752/6370/16-ц задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення судового наказу, який видано 25 травня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва №752/6370/16-ц.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено «15» вересня 2020 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова Я.С. Мельник