УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Іванченко А.М., за участю секретаря судового засідання Дереклєєвої А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ», Приватного акціонерного товариства «Харцизький трубний завод» про визнання дій неправомірними та вчинення певних дій, захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання дій відповідачів ПрАТ «Харцизький трубний завод» та ПрАТ «УАСК «АСКА-Життя» неправомірними щодо не включення позивача до реєстру застрахованих осіб за договором страхування та невиплати позивачу страхового відшкодування та зобов`язати відповідачів внести зміни до реєстру застрахованих осіб та провести виплату страхового відшкодування.

Позивач та його представник надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, надали клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вказаний позов повинен розглядатися в порядку господарського судочинства, в зв`язку з тим, що, первісно, саме між юридичними особами виникли договірні правовідносини, а відповідно позивач, як фізична особа та працівник ПрАТ «Харцизький трубний завод», в майбутньому набуде право похідної вимоги щодо стягнення певних сум.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та клопотання представників відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно Договору страхування №32 від 30.09.2003 року (зі змінами) між Приватним акціонерним товариством «УАСК «АСКА-Життя» та Приватним акціонерним товариством «Харцизький трубний завод» укладено договір, предметом якого є страхування життя робітників Страхувальника.

Надаючи правову кваліфікацію виниклим правовідносинам, суд виходить із того, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором страхування, який підпадає під правове регулювання параграфу 2 глави 35 Господарського кодексу України, глави 67 Цивільного кодексу України та Закону України «Про страхування».

Як передбачено ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Аналогічні визначення поняття «договір страхування» містяться в ст. 354 Господарського кодексу України та ст. 979 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 981 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування укладається в письмовій формі, а також може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

З обґрунтування позовних вимог вбачається, що Позивачка не погоджується з порядком виконання договору страхування, укладеного між юридичними особами та вважає, що після разом із її звільненням настала страхова подія, із настанням якої у страхувальника виник обов`язок здійснити страхову виплату.

В матеріалах справи наявна копія трудової книжки Серії НОМЕР_1 , відповідно до якої ОСОБА_1 з 06.09.1983 року по 16.03.2017 року працювала у Приватному Акціонерному Товаристві «Харцизький трубний завод». 16.03.2017 року була звільнена за угодою сторін, згідно п. 1 ст.36 КЗпП України, наказ №6585 від 16.03.2017 року.

Тобто, Позивачка не є стороною договору страхування, а відповідно не має права безпосередньо заявляти вимоги про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УАСК «АСКА-Життя».

Згідно із ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, передбаченому ЦПК, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначена ст.19 ЦПК України, згідно з якою в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах.

Пункт 15 частини першої статті 20 ГПК України передбачає, що господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах між суб`єктами господарювання. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 ГПК України). Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (частина перша статті 45 ГПК України).

У відповідності до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Харцизький трубний завод» має право в порядку господарського судочинства звернутися до Господарського суду Донецької області, а в подальшому вирішити питання щодо страхової виплати ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.255 ЦПК, ст. ст. 4, 20 ГПК України,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ», Приватного акціонерного товариства «Харцизький трубний завод» про визнання дій неправомірними та вчинення певних дій, захист прав споживачів, - закрити.

Роз`яснити позивачеві право на звернення до Господарського суду Донецької області за захистом порушеного права в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення.

Суддя: А. М. Іванченко