Справа №613/1157/20 Провадження № 2/613/483/20
24 грудня 2020 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сеник О.С.,
за участю секретаря судового засідання Макушинської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/1157/20 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту АТ КБ «Приватбанк», позивач) звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , відповідач), в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: 1) заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.04.2008 у розмірі 10 387,56 грн. станом на 15.06.2020; 2) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 102,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.04.2008, згідно з якою відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 11 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив згоду на те, що підписана Заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає Договір про надання банківських послуг, укладений між ним та банком. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, які діяли станом на момент підписання Заяви, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в Заяві. Отже, відповідач був повністю проінформованим про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, чинній з 01.03.2019, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити Банку заборгованість по кредиту та проценти від неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін в розмірі 86,4% від простроченої суми заборгованості для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Однак, ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконуються, у зв`язку з чим у відповідача перед банком виникла заборгованість, яка станом на 15.06.2020 становить 10 387,56 грн., з яких: 9 650,62 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 9 630,62 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 736,94 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Позивач вказує, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». З огляду на викладене, АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2020 року позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов.
Засоби забезпечення позову не вживались.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, як шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, так і шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі «Судова влада України» відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є , зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, за приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Отже, відповідач у розумінні ст.ст. 128, 131 ЦПК України є належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, як шляхом надіслання судових повісток, так і оголошеннями, розміщеними на сайті «Судова влада».
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, втретє не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
24.04.2008 між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання Заяви. Заява підписана ОСОБА_1 12.05.2008, однак зазначено дату відкриття рахунку - 24.04.2008 (а.с. 36).
Як зазначено в Заяві, відповідач погоджується з тим, що підписана ним заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також, у Заяві вказано, що відповідач своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку.
У відповідності до умов договору від 24.04.2008 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 11 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування.
Відповідно до наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , старт карткового рахунку 24.04.2008, з 24.04.2008 відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 16 000,00 грн., з 17.01.2009 кредитний ліміт відповідачу було зменшено 1 200,00 грн., з 18.02.2009 - зменшено до 1 200,00 грн., з 06.08.2009 збільшено до 2 200,00 грн., з 24.10.2009 збільшено до 2 800,00 грн., з 16.02.2010 зменшено до 2 800,00 грн., з 04.06.2012 збільшено до 3 300,00 грн., з 27.02.2013 збільшено до 5 000,00 грн., з 06.03.2013 - збільшено до 5 500,00 грн., з 25.12.2015 зменшено до 5 500,00 грн., з 26.10.2016 - збільшено до 8 000,00 грн., з 07.02.2017 збільшено до 11 000,00 грн., з 01.02.2020 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с. 34).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, станом на 15.06.2020 за договором б/н від 24.04.2008 ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 10 387,56 грн., а саме: 9 650,62 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 9 630,62 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 736,94 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 21-22).
Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та ОСОБА_1 24.04.2008 укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 11 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 15.06.2020 склалась заборгованість у сумі 10 387,56 грн., з яких: 9 650,62 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 9 630,62 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 736,94 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 387,56 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2 102 грн.
Керуючись ст.ст. 207, 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 4, 10-13, 43, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274-279, 280-284, 289, 354, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, пп.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).
Повне судове рішення складено 24.12.2020.
Суддя О.С. Сеник