Справа № 588/1300/20
провадження № 2-о/588/83/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Лободи Т. С., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тростянецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міністерства юстиції України про встановлення факту народження дитини,

У С Т А Н О В И В:

Заявник у серпні 2020 року звернувся до суду із вказаною заявою, яку мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стаханов Луганської області його дружина ОСОБА_2 народила дитину ОСОБА_3 . На даний час м. Стаханов Луганської області є тимчасово окупованою територією. Про народження йому було видано медичне свідоцтво про народження, яке відповідно до законодавства України є недійсним. Установлення факту народження дитини заявнику необхідно для отримання свідоцтва про народження установленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому всіх належних їй прав та свобод громадянина.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просить суд установити факт народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стаханов Луганської області, матір`ю якого є - громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком - громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 27.08.2020 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити, посилалась на те, що звертався до відділу реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію народження сина, але йому відмовлено, а тому в позасудовому порядку, він не має можливості отримати свідоцтво про народження сина.

Представник заінтересованої особи Тростянецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, відділом подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, проти задоволення заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що заявник є внутрішньо переміщеною особою з м. Первомайськ Луганської області (а.с. 5).

Заявник ОСОБА_1 09 лютого 2013 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Первомайськ Луганської області. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2. змінила прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с. 9).

Згідно із «Медицинским свидетельством о рождении» № 320 від 24.07.2019, виданим, так званим, «ГУ «Стахановский родильный дом» Луганской народной республики» у місті Стаханов Луганської області у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина чоловічої статі (а.с.10).

Відповідно до частини 1 статті 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до постанови Верховної Ради України « Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» № 1351-VIII від 12 травня 2016 року місто Стаханов Луганської області було перейменовано на місто Кадіївка.

Згідно з переліком, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення №1085-р від 07.11.2014 м. Кадіївка Луганської області входить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» «Медицинское свидетельство о рождении» № 320 від 24.07.2019, видане, так званим, «ГУ «Стахановский родильный дом» Луганской народной республики» є недійсним і не створює правових наслідків.

На звернення заявника щодо державної реєстрації народження у ОСОБА_2 дитини чоловічої статі Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міністерства юстиції України 26.08.2020 було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження з підстав не надання ним документу закладу охорони здоров`я або медичної консультації комісії, що підтверджує факт народження дитини (а.с.11).

Підставою для державної реєстрації народження є, з поміж іншого, медичне свідоцтво про народження (форма №103/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Відповідне медичне свідоцтво про народження (форма №103/0), видане закладом охорони здоров`я у заявника відсутнє.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000, передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. Зокрема, такою підставою є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 № 9.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у вищезазначеному пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини заявника відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 (зі змінами).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків.

Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Ураховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи про народження дитини, видані на окупованій території України, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів народження дитини на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав дитини та її батьків.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.

Ураховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження ОСОБА_3 , дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження м. Стаханов Луганська область, Україна.

Таким чином, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України сліддопустити негайне виконання рішення суду.

З огляду на викладене та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Установити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статі: ОСОБА_3 у місті Стаханов Луганської області, батьком якої є громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а матір`ю - громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду або через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Огієнко