Справа № 308/8414/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Зборовської Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Немеш Іван Васильович, до Ужгородської міської ради, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Немеш Іван Васильович, звернулася в суд з позовною заявою до Ужгородської міської ради, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно з якою просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0861 га, кадастровий номер :50:001:0351, яку було надано на підставі рішення Ужгородської міської ради № 1302 від 30 жовтня 2018 року ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , та надання її у власність вказаній особі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що як їй відомо, ОСОБА_2 на теперішній час намагається продати вказану земельну ділянку через своїх представників. При цьому намагалися продати через своїх представників доньці позивача ОСОБА_3 та остання записала цю особу на диктофон. З метою унеможливлення реалізувати земельну ділянку площею 0,0861 га, кадастровий номер :50:001:0351, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , та надана ОСОБА_2 на підставі рішення Ужгородської міської ради № 1302 від 30 жовтня 2018 року, вважає за необхідне відповідно до вимог ЦПК накласти арешт з метою унеможливлення таку реалізувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За правилами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В силу положень ст. 153 ЦПК України судом розглянуто дану заяву про забезпечення позову, яку подано одночасно з пред`явленням позову, після відкриття провадження у справі без повідомлення учасників справи, .

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у виді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З контекстного аналізу зазначених норм вбачається, що значення вказаних заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 зазначеної статті позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положенням ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як встановлено судом, предметом позову в даній праві є: визнання незаконним та скасування пункту 1.72 рішення Ужгородської міської ради від 30 жовтня 2018 року за № 1302 про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки за кадастровим номером :55:001:0351, площею 0,0861 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , та передати у власність.

Із змісту позову та матеріалів справи вбачається, що 07.02.1995 року ОСОБА_1 отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК № 015-00380, відповідно до якого їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 372. 07.02.1995 року ОСОБА_4 також отримав державний акт на право приватної власності на землю, відповідно до якого йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 373. Однак, як було встановлено, що за дворогосподарством № НОМЕР_1 в м. Ужгород Закарпатської області згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 4264 додатково значилася земельна ділянка загальною площею 0, 0859 га, яка належала ОСОБА_4 , який являвся батьком ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту успадкувала земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована в АДРЕСА_1 , що надана для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ЗК, виданого 07.02.1995 року Ужгородською міською радою на підставі рішення від 28.12.1994 року № 62, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 373. Вказана земельна ділянка згідно державного акту про право приватної власності на землю площею 0,10 га розташована на території м. Ужгорода. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 10.04.2015 року земельна ділянка площею 0,1044 га, кадастровий номер :50:001:0312, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач стверджує, що згідно з архівними технічними матеріалами інвентаризаційної справи № 4264 на будинок № НОМЕР_1 (раніше АДРЕСА_1 в кінці 40-х років загальна площа земельної ділянки вказаного домоволодіння складала 2946 м.кв., ширина її (по фасаду з боку вулиці) складала 30 м, довжина 98,2 м (у глиб домоволодіння), та таке підтверджується генеральним планом (схемою) вказаної земельної ділянки, виготовленим станом на 10.08.1946 року. Так як земельна ділянка загальною площею 0,946 га належала ОСОБА_4 , який являвся батьком позивача, то остання вказала своїй доньці ОСОБА_3 звернутися до Ужгородської міської ради про набуття права власності на вказану земельну ділянку. Згідно з витягом з рішення № 182 від 21.04.2016 року було прийнято рішення органу місцевого самоврядування, яким відмовлено ОСОБА_3 в розробці проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки площею 0,0926 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі рішення Ужгородської міської ради № 1302 від 30 жовтня 2018 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» земельну ділянку площею 0,0861 га, кадастровий номер :50:001:0351, було надано ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , та передано її у власність вказаній особі. Позивач звернулася з письмовою заявою до ГУНП в Закарпатській області, де було внесено відомості до Єдиного реєстру та проведено досудове розслідування за № 0000134 від 28.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Матеріалами справи також встановлено, що відповідно до висновку експерта № 15/36 від 19.03.2020 року, виконаного експертом судовим експертом Закарпатського НДЕКЦ МВС, площа земельної ділянки, яка обліковується за дворогосподарством за адресою АДРЕСА_1 згідно з матеріалами топографо-геодезичних робіт становить 0,2884 га. Земельна ділянка з кадастровим номером :50:001:0351 відповідно до матеріалів топографо-геодезичного знімання частково накладається на земельну ділянку, яка згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 4264 обліковується за дворогосподарством за адресою: АДРЕСА_1 , площа накладки становить 0,0859 га. Відповідно до матеріалів топографічного знімання на земельну ділянку, яка згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 4264 обліковується за дворогосподарством за адресою: АДРЕСА_1 , накладаються на три земельні ділянки, які занесені в базу Державного земельного кадастру, а саме: земельна ділянка площею 0,1044 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер :50:001:0312; земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер :50:001:0311; земельна ділянка площею 0,0861 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер :50:001:0351;

Позивач зауважує, що відповідач надав на підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0861 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , та передано її у власність вказаній особі, хоча вказана земельна ділянка була придбана покійному ОСОБА_4 ОСОБА_3 , яка являється донькою позивача та проживає разом з останньою, подавала заяву до відповідача та просила передати їй земельну ділянку площею 0,0861 у власність, однак їй було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй вказаної земельної ділянки.

За твердженням позивача, мало місце порушення її прав та свобод при виділенні спірної земельної ділянки ОСОБА_2 та переданні її у власність вказаній особі. При цьому проект землеустрою має включати кадастровий план земельної ділянки площею 0,0861 га, що складається за результатами кадастрової зйомки, та яка включає в себе погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, як зазначено в пунктах «б», «г» ст. 198 ЗК України. Також позивач звертає увагу на той факт, що ч. 3 ст. 123 ЗК України встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд вважає, що оскільки нерухоме майно спірна земельна ділянка площею 0,0861 га, кадастровий номер :50:001:0351, щодо якого ставиться питання про вжиття заходів забезпечення позову, є предметом спору, то існує обґрунтоване припущення, що дане майно може бути відчужене, тобто, наявні передбачені процесуальним законодавством підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства та роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог позивача щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову, в тому числі, співрозмірності заходів, який позивач просить вжити у порядку забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до переконання, що між сторонами наявний спір щодо майна, а тому вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову в даній справі є обґрунтованою та підлягає до задоволення шляхом накладення арешту на майно земельну ділянку площею 0,0861 га, кадастровий номер :50:001:0351, яку на підставі рішення Ужгородської міської ради від 30 жовтня 2018 року № 1302 надано ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , та передано останньому у власність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову в суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157, 259-261, 352-354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Немеш Іван Васильович, до Ужгородської міської ради, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення задовольнити повністю.

Вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі № 308/8414/20, а саме, накласти арешт на майно земельну ділянку площею 0,0861 га, кадастровий номер :50:001:0351, яку на підставі рішення Ужгородської міської ради від 30 жовтня 2018 року № 1302 надано ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , та передано останньому у власність.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник): Ужгородська міська рада, , що знаходиться за адресою: пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги (боржник): ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію ухвали направити для виконання до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Заньковецької, 10, м. Ужгород, Закарпатська область) та учасникам справи для відома.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай