Справа № 473/3018/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Ротар М.М., розглянувши матеріали за клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду

встановив

07 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а саме рішення Норильського міського суду Красноярського краю від 23.01.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 536 467 рублів 44 копійки, відсотки за користування чужими коштами в розмірі 422 256 рублів 28 копійок, витрати по сплаті державного мита в розмірі 12 787 рублів 24 копійки.

При проведенні підготовчих дій до розгляду клопотання було встановлено, що згідно постанови про направлення копії виконавчого документа для виконання за місцем отримання доходу боржника від 18.06.2019 року на підставі виконавчого документу №ФСО24156830 від 28.05.2019 року виданого Норильським міським судом Красноярського краю по справі №2-30/2019, що вступило в законну силу 15.05.2019 року, предмет виконання інші стягнення майнового характеру не в бюджет РФ в розмірі 971 510,96 рублів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Тобто рішення Норильського міського суду Красноярського краю від 23.01.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 виконується за місце роботи боржника ОСОБА_2 - Муніципальна бюджетна освітня установа "Середня загальноосвітня школа №3", яка розташована за адресою Красноярський край м. Норільськ вул. Радянська д.5.

Відповідно до ст..462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст..464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно зі ст.464 ЦПК клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Статтею 466 ЦПК України передбачені вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а саме.

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Суд за заявою особи, яка подає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такого клопотання, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Отже, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 466 ЦПК якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додається документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше).

Виходячи з наведеного, оскільки до клопотанні не надано документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше), то клопотання разом з документами, що додані до нього слід повернути ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.466, 353 ЦПК України, суддя

постановив

клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 клопотання разом з документами, що додані до нього.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: М.М. Ротар