Справа № 493/2477/18
Провадження № 2/493/17/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Балтської об`єднаної територіальної громади, за участю третьої особи: ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

05.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , Балтської об`єднаної територіальної громади, за участю третьої особи: ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , яка належала їй та її чоловіку на підставі свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3339395 від 14.04.2004 року та рішення Балтського районного суду Одеської області від 05.03.2004 року.

Крім неї, спадкоємцем за законом першої черги є ОСОБА_2 , син ОСОБА_4 , однак він після смерті батька та метрі спадщину не прийняв, так як не проживав з ними разом на день смерті та не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Позивачка спадщину прийняла, оскільки проживала разом з батьками на день їх смерті та у встановлений законом строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Однак, нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину не виявилось можливим, так як наявний спір між спадкоємцями.

Враховуючи вищевикладене, вона змушена була звернутися до суду.

10.05.2019 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду в даній справі зі зустрічним позовом до позивачки ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_5 . За життя батько склав заповіт від 16.02.1999 року, в якому заповів житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 йому та позивачці. 21.11.2002 року, його батько склав ще один заповіт, в якому заповідав йому сертифікат на право на земельну частку (пай).

Спадщину після смерті батька він прийняв, так як 11.10.2004 року рішенням Балтського районного суду Одеської області за ним визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,17 га, яка належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 05.03.2004 року в порядку спадкування за ОСОБА_6 ( дружина померлого) визнано право власності на4/6 частину житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . Крім того, право власності на 2/3 частини вказаного житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_4 в Балтському районному бюро технічної інвентаризації 14.04.2004 року.

Враховуючи вищевикладене, 1/3 частина житлового будинку, яку заповідав йому батько залишилась відкритою, і він як спадкоємець за заповітом має на неї право.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, визнавши за нею як за спадкоємицею за законом першої черги її батьків право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім іншого, з посиланням на те, що з 1985 року у вищевказаному будинку проживала її рідна тітка ОСОБА_7 , за якою вона здійснювала догляд та підтримувала будинок в належному технічному стані, чого не робив її рідний брат ОСОБА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Курченко М.І. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 визнає частково, зустрічну позову заяву ОСОБА_2 підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Балтської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. (а.с. 147)

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, будь-які клопотання, заяви до суду не надходили.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, заслухавши позиції сторін, пояснення свідка, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 являються батьками ОСОБА_8 (яка у зв`язку із укладенням 06.08.1977 року шлюбу з ОСОБА_9 змінила своє прізвище на прізвище чоловіка, що підтверджується копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 06.08.1977 року відділом РАГСУ м. Балти Одеської області (а.с. 27, 36)) ОСОБА_10 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25.08.1958 року Маломечетським сільським ЗАГС Кривоозерського району Миколаївської області (а.с. 26, 35), та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 29.10.1953 року Онисківською сільською радою Кривоозерського райбюро ЗАГСу (а.с. 102, 116).

ОСОБА_11 , на випадок своєї смерті, належний йому житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідними господарськими побудовами заповідав ОСОБА_12 (приміщення визначені на пані під № 1-2, 1-3) та ОСОБА_1 (приміщення, визначені на плані під № І, 1-1, 104, 1-5, 1-6), що підтверджується копією заповіту, складеного 16.02.1999 року та посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., зареєстровано в реєстрі за № 313. (а.с. 9)

ОСОБА_5 , на випадок своєї смерті, належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 № 0041491 КСП «Свобода» с. М. Мечетня Кривоозерського району Миколаївської області, який виданий 14.06.1999 року Кривоозерською райдержадміністрацією від 23.12.1996 року № 498 та майновий пай № НОМЕР_5 КСП «Свобода» заповідав ОСОБА_2 , що підтверджується копією заповіту, складеного 21.11.2002 року та посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Смірновою Н.С., зареєстровано в реєстрі за № 3681 (а.с. 103, 118).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 02.09.2003 року відділом РАГСу Балтського управління юстиції Одеської області (а.с. 6), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Балта Одеської області, актовий запис № 201 від 02.09.2003 року.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, яку прийняли дружина померлого ОСОБА_4 , оскільки проживала на день смерті свого чоловіка з ним разом (а.с. 18), син померлого ОСОБА_2 , який вступив у володіння та управління спадковим майном, що підтверджується копією рішення Балтського районного суду Одеської області від 11.10.2004 року про визнання за ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) в розмірі 4,17 га, на яку мав право ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с. 104, 119)

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 05.03.2004 року (а.с. 10) за ОСОБА_4 визнано право власності на 2/3 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке було зареєстроване 14.04.2004 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Балтського районного бюро технічної інвентаризації № 3339395 від 14.04.2004 року (а.с. 8).

Крім того, із вказаного вище рішення Балтського районного суду Одеської області від 05.03.2004 року (а.с. 10) вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від своєї частини спадщини, яку їй заповідав батько, на користь своєї матері ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 11.11.2017 року Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 7), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балта Одеської області, актовий запис № 627 від 11.11.2017 року.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_1 прийняла, так як у встановлені строки подала до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області заяву про прийняття спадщини (а.с. 46), в результаті чого була заведена спадкова справа № 18/2018.

Однак, як вбачається з тексту листа-відповіді приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. за вихідним № 1983/02-14 від 16.10.2018 року, яке адресоване позивачці, у зв`язку із тим, що виникли непорозуміння між спадкоємцями, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарським будівлями, не є можливим, і тому було рекомендовано звернутись до суду. (а.с. 12)

Як вбачається із матеріалів спадкової справи, заведеної 30.01.2018 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 45-65) із заявою про прийняття спадщини звернулась тільки дочка померлої ОСОБА_1 (а.с. 46). Заповітом,посвідченого 07.04.2004 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., який зареєстрований в реєстрі за № 625, ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_1 належній їй 2/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з відповідними господарськими побудовами та земельною ділянкою (а.с. 59). Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину померлої ОСОБА_4 відсутні (а.с. 62).

Згідно довідок державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 16.02.2019 року № 188/01-16 (а.с. 66), приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 11.02.2019 року № 165/01-16 (а.с. 41), приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. від 07.02.2019 року № 67/01-16 (а.с. 43), після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась.

За вимогою позивачки ОСОБА_1 судом був заслуханий свідок ОСОБА_13 , яка пояснила, що в будинку АДРЕСА_1 проживала з 1985 року рідна тітка позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_14 , яка вела самостійне господарство, отримувала пенсію, однак вказані свідчення свідка не приймаються судом як доказ на користь позивних вимог позивачки по справі, оскільки у ОСОБА_7 при наявності спадкоємця першої черги відсутнє право спадкування взагалі.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем та відповідачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до положень ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Днем відкриття спадщини ОСОБА_5 є ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 ( в заповіті вказано як Білих) відповідно до заповіту від 16.02.1999 року житловий будинок з господарськими побудовами заповідав ОСОБА_2 ( в заповіті вказаний як Білих) (приміщення визначені на пані під № 1-2, 1-3) та ОСОБА_1 ( в заповіті вказана як ОСОБА_15 ) (приміщення, визначені на плані під № І, 1-1, 104, 1-5, 1-6), а відповідно до заповіту від 21.11.2002 року ОСОБА_2 заповідав належну йому земельну частку (пай) ОСОБА_2 .

В суду не виникає сумніву, що заповіт ОСОБА_11 від 16.02.1999 року належить ОСОБА_5 та відповідає його волевиявленню вказати спадкоємцями за вказаним заповітом його дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи вищевказані положення ЦК УРСР та копію рішення Балтського районного суду Одеської області від 11.10.2004 року, ОСОБА_16 вступив у володіння майном спадкодавця, а саме земельною часткою (паєм), і він вважається таким, що прийняв все спадкове майно, оскільки прийняття спадщини під умовою або з застереженням не допускається

Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. (ст. 553 ЦК УРСР)

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 відмовилась від своєї частки спадщини на користь своєї матері та дружини померлого ОСОБА_4 , в силу ст. 553 ЦК УРСР вважається такою, що її не прийняла.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_16 судом не встановлено.

10.11.2017 року, у зв`язку зі смертю матері позивачки, відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та сертифікату на земельну частку (пай), відносно яких спадкодавцем складено заповіт на користь позивачки.

Правовий режим відносно спадкового майна в даному випадку, провадиться за нормами ЦК України.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину шляхом подання у встановлений строк заяви про прийняття спадщини.

До спадщини ОСОБА_4 , згідно заповітів (а.с. 57, 59), входять: сертифікат на земельну частку пай серії НОМЕР_8 , 2/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з відповідними господарськими побудовами та земельною ділянкою, грошові вклади, що знаходяться у Балтському відділенні № 2822 Ощадного банку України (рахунки № 07900149, 10140, 04471) та нараховані проценти.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, так як її позовні вимоги виходять за межі спадщини її матері ОСОБА_4 , а спадщину після смерті батька ОСОБА_5 позивачка ОСОБА_1 не прийняла, оскільки відмовилась від спадщини на користь своєї матері та дружини ОСОБА_5 ОСОБА_6 . Позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічною заявою підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 77, 78, 81, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Балтської об`єднаної територіальної громади, за участю третьої особи: ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом її матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарським будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , як за спадкоємцем за заповітом його батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарським будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 06.02.2020 року.

СУДДЯ