Справа № 946/6802/19
Провадження № 6/946/301/20
УХВАЛА

Іменем України

27 серпня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Тащі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2020 року головний державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що на примусовому виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 62109680 від 19.05.2020 року з виконання виконавчого листа №946/6802/19, виданого 23.03.2020 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1500 доларів США основного боргу та 132,41 долара США відсотків річних, а разом 1632,41 долара США та судові витрати в сумі 384,20 грн.

На теперішній час заборгованість сплачена.

В судове засідання головний державний виконавець не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року за № 3857-ХІІ, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд може встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи).

Застосування обмеження у праві виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Доказів ухилення боржника від виконання зобов`язання, а також доказів того, що головним державним виконавцем вживались заходи щодо встановлення наявності нерухомого майна, транспортних засобів, зареєстрованих на ім`я боржника, рухомого майна боржника та будь-яких джерел доходів боржника, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження боржниці ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21.01.1994 року, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 31 серпня 2020 року.

Суддя: Г.І.Смокіна