УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Передрій І.В.

учасники справи:

представник заявника - адвокат Смирнов М.В.;

представник позивача - ОСОБА_3.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Смирнова М.В. про розстрочення виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2019 року, яка подана в межах розгляду цивільної справи №755/11256/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

Представник відповідача (боржника) ОСОБА_1 - адвокат Смирнов М.В. звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2019 року, яка подана в межах розгляду цивільної справи №755/11256/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заява обґрунтована тим, що оскільки справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, відповідач позбавлений можливості оскаржити судові рішення у справі в касаційному порядку і бажає (вимушений) сплатити присуджену суму добровільно, однак відповідач є пенсіонером та його пенсія складає 2103,47 грн на місяць, також відповідач є фізичною особою-підприємцем та його дохід за 2019 рік склав 96000,00 грн. У зв`язку з наведеним відповідач не має можливості сплатити всю суму відразу, проте наявна можливість поетапного розрахунку зі стягувачем. Нерухоме майно у відповідача відсутнє, а продаж рухомого майна через механізм виконавчого провадження є складним та затратним процесом. Крім того, вилучення та реалізація рухомого майна завдасть значної шкоди пенсіонеру, який має скрутне матеріальне становище. Посилаючись на зазначені обставини, просить розстрочити виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2019 року в справі №755/11256/19 на 12 місяців зі щомісячною сплатою кожного другого числа місяця по 11475,80 грн, починаючи з 02 серпня 2020 року і по 02 липня 2021 року. (т.2 а.с.40-41)

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Смирнов М.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві про розстрочення виконання заочного рішення. Додатково представник пояснив, що він не обізнаний, чи сплачено 02 серпня 2020 року на користь стягувача 11475,80 грн.

Представник позивача (стягувача) ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні заяви просила відмовити, подала письмові пояснення, долучені до матеріалів справи (т.2 а.с.57-59), надала усні пояснення аналогічні викладеним у письмових поясненнях, в яких серед іншого зазначено, що стягувач вже три роки з часу ДТП не може отримати належне йому відшкодування матеріальної шкоди. Боржником була продана квартира через 17 днів після оприлюднення ухвали суду про відкриття провадження у справі, отже боржник робить все можливе задля уникнення виконання рішення суду. Крім того, у власності боржника є автомобіль та причіп, які знаходяться в розшуку, отже він має змогу виконати рішення суду через передбачену законом процедуру. Також зазначено, що дружина боржника є фізичною особою-підприємцем та її дохід є спільною сумісною власністю подружжя. Тому представник вважає, що відсутні ті виняткові обставини, що можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали цивільної справи №755/11256/19, приходить до наступного висновку.

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнові витрати понесені в результаті пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді у розмірі 137 709,50 грн та судовий збір у розмірі 1 377,10 грн. (т.1 а.с.69-72)

27 листопада 2019 року представником позивача отримано виконавчий лист, що підтверджується розпискою в довідковому листі до справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 березня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року по цивільній справі №755/11256/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення. (т.1 а.с.178)

Постановою Київського апеляційного суду від 02 липня 2020 року заочне рішенням Дніпровського районного суду від 01 жовтня 2019 року залишено без змін. (т.2 а.с.21-26)

Виданий судом виконавчий лист перебуває на виконанні в Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Згідно положень ч. ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. (ч.4 ст. 435 ЦПК України)

Положенням ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Іванов проти України» (остаточне від 15.01.2010) визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу, внаслідок тривалого невиконання рішення суду. При цьому в рішенні Суду зазначено: «…51. право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін… Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок …».

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року роз`яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як убачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (т.2 а.с.45), згідно довідки про доходи, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві (Печерський район) в м.Києві, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, розмір якої становить 2103,47 грн на місяць та за період з серпня 2019 року по липень 2020 року включно складає 25241,64 грн (т.2 а.с.46), згідно податкової декларації заявника за 2019 рік, обсяг доходу за звітний період становить 96000,00 грн (т.2 а.с.47).

Разом з тим, в межах виконавчого провадження №60892260 з примусового виконання виконавчого листа №755/11256/19 оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 : причіп та автомобіль (т.2 а.с.62), а згідно договору купівлі-продажу квартири від 17 серпня 2019 року, ОСОБА_1 було продано квартиру за ціною 925000,00 грн (т.1 а.с.230).

Виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви, який закінчується виконанням рішення суду.

Метою цивільного судочинства є виконання законного і обґрунтованого рішення суду.

Надавши оцінку наведеним заявником обставинам для відстрочки виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Смирнова М.В. про розстрочення виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2019 року, яка подана в межах розгляду цивільної справи №755/11256/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки обставини, на які посилається заявник (незначне пенсійне забезпечення та отримання доходу, як фізична особа-підприємець) не може бути розцінено як виняткові обставині, які дають підстави для розстрочення виконання рішення суду, особливо з урахуванням наявності у боржника рухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення, та відчуження ним нерухомого майна за вищевказаною ціною.

З матеріалів заяви не вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 знаходяться неповнолітні або непрацездатні особи, або що заявник за станом свого здоров`я потребує додаткових витрат на лікування.

При цьому, не виконання рішення суду у визначені законом строки без відповідних правових підстав, передбачених законом (зокрема, статтею 435 ЦПК України) призведе до порушення охоронюваних законом прав та інтересів стягувача.

Виходячи з наведеного вище, зважаючи на те, що заявником не наведено обставин, що мають особливий характер (у розумінні 435 ЦПК України), які ускладнюють або виключають виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягають.

Більше того, положення частини 5 ст. 435 ЦПК України містять імперативну норму про те, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При цьому рішення, про розстрочення виконання якого просить заявник, ухвалено

01 жовтня 2019 року, отже відсутні визначені законом підстави для розстрочення вказаного рішення суду аж до 02 липня 2021 року, як про це зазначено в заяві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 258-261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Смирнова М.В. про розстрочення виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2019 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали складено 28 серпня 2020 року.

С у д д я