Справа №2-2897/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі - Сидорак М.А., Думич С.Е., Кузьмич В.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представників позивачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представників відповідачів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_7 до ОСОБА_4 і ОСОБА_8 про виділення часток в натурі,-

В С Т А Н О В И В :

20.10.2011 року ОСОБА_1 і ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, в якому просять: 1) припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/4 частку у будинковолодінні АДРЕСА_1 ; 2) виділити ОСОБА_1 в натурі житловий будинок А-1 загальною площею 181,0 м кв, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) визнати за ОСОБА_1 право власності житловий будинок А-1 загальною площею 181,0 м кв, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 4) припинити право спільної часткової власності ОСОБА_7 на 1/4 частку у будинковолодінні АДРЕСА_1 ; 5) виділити ОСОБА_7 в натурі приміщення в житловому будинку А'-1 загальною площею 141,4 м кв, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) визнати за ОСОБА_7 право власності на приміщення в житловому будинку А'-1 загальною площею 141,4 м кв, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_9 відкрито спадщину - будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з двох житлових будинків: А'-1 загальною площею 141,4 м кв та А-1 загальною площею 181,0 м кв. Спадкоємцями за заповітом є ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Кожен є власником по 1/4 будинку. З дня свого народження позивач зі своєю сім`єю проживає в будинку А-1 загальною площею 181,0 м кв та самостійно здійснює витрати на його утримання. В будинку А'-1 загальною площею 141,4 м кв постійно проживають ОСОБА_4 зі своєю сім`єю. Також в цьому будинку до 1997 року проживала позивач ОСОБА_7 , яка у зв`язку з одруженням переїхала на проживання до Респуюліки Польща. Між співвласниками виникають суперечки про порядок користування спадковим майном, здійснити поділ будинку за взаємною згодою не видається можливим, тому позивачі просять здійснити виділ часток у спільній власності у натурі. При цьому, ОСОБА_7 надає згоду на відступлення своєї частки на користь ОСОБА_1 в тому розмірі, який потрібен для виділення ОСОБА_1 в цілому будинку А-1 загальною площею 181,0 м кВ (т. 1 а.с. 5-7).

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 24.10.2011 відкрито провадження у справі (т. 1 а.с. 26).

08.02.2012 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 78-79).

04.10.2012 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова процесуальний статус ОСОБА_8 змінено з третьої особи на співвідповідача.

19.08.2015 року до суду надійшла позовна заява в новій редакції, в якій позивачі просять: 1) провести реальний поділ житлового будинку А-1 та А'-1 зі зміною ідеальних часток, закріпивши за ОСОБА_32 житловтй будинок А-1 площею 179,3 кв.м. з урахуванням відмови ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 , в результаті чого збільшиться його ідеальна частка, а за ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_31 закріпити будинок А-1 площею 463,9 кв.м.: 2) встановити варіанти користування прибудинковою земельною ділянкою; 3) присвоїти будинкам окремі поштові номери; 4) призначити по справі будівельно-технічну експертизу для визначення можливих варіантів поділу будинків (т. 1 а.с. 177-180).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.09.2015 року у справі призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про можливі варіанти виділу в натурі часток будинків, а також варіантів користування земельною ділянкою, на якій будинкі розташовані; провадження у справі зупинено (т. 1 а.с. 207-208).

01.04.2016 року до суду надійшов висновок № 3851/3852 судово-будівельної експертизи від 30.03.2016 року (т. 1 а.с. 211-230).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.04.2016 року відновлено провадження у справі (т. 1 а.с. 231).

08.12.2016 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_8 як від 3-ї особи, яка заявляє самостійни вимоги. В заяві ОСОБА_8 просить призначити у справі будівельно-технічну експертизу та виділити в натурі 1/4 частку будинку згідно висновку експерта (т. 2 а.с. 118-119).

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 08.12.2016 року позовну заяву ОСОБА_8 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, залишено без руху, оскільки до заяви не долучено доказів права на спадщину (т. 2 а.с. 135-136).

Ухвалою від 16.01.2017 року позовну заяву ОСОБА_8 повернуто позивачу (т. 2 а.с. 139).

25.01.2017 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_8 як від 3-ї особи, яка заявляє самостійни вимоги. В заяві ОСОБА_8 просить призначити у справі будівельно-технічну експертизу та виділити в натурі 1/4 частку будинку згідно висновку експерта (т. 2 а.с. 164-166).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.01.2017 року у справі призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про можливі варіанти виділу в натурі часток будинків, а також варіантів користування земельною ділянкою, на якій будинкі розташовані; провадження у справі зупинено (т. 2 а.с. 160-161).

22.08.2017 року до суду надійшов висновок № 026/17 судово-будівельної експертизи від 10.08.2017 року (т. 2 а.с. 102-222).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.12.2017 року відновлено провадження у справі (т. 2 а.с. 225).

25.04.2018 року до суду надійшла позовна заява в новій редакції, в якій позивачі просять: 1) здійснити виділ часток в натурі відповідно до варіанту розділу № 1 висновку № 026/17 судово-будівельної експертизи від 10.08.2017 року з виплатою грошової компенсації за відхилення від розміру ідеальних часток; 2) визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 4 цього висновку (т. 3 а.с. 2-8).

03.01.2019 року до суду надійшла уточнена позовна заява в новій редакції, в якій позивачі просять: 1) здійснити виділ часток в натурі відповідно до варіанту розділу № 1 висновку № 026/17 судово-будівельної експертизи від 10.08.2017 року з виплатою грошової компенсації за відхилення від розміру ідеальних часток; 2) визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 4 цього висновку (т. 3 а.с. 45-48).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.01.2019 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду (т. 3 а.с. 59).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.01.2019 року відмовлено в залученні ОСОБА_8 в якості 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, оскільки ОСОБА_8 виступає у справі в якості співвідповідача (т. 3 а.с. 60-61).

17.01.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_4 на позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_17 . У відзиві зазначено про незгоду з варіантами поділу будинковолодіння, що запропоновані висновком експерта № 026/17 від 10.08.2017 року та про застосування якого просить позивач. Представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити, визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок «А-1», за ОСОБА_4 - право власності на 2-й поверх будинку «А'-1», за ОСОБА_8 - правол власності на 1-й поверх будинку «А'-1», земельну ділянку залишити у спільному користуванні в тому порядку, яким користуються на теперішній час (т. 3 а.с. 64-68).

15.09.2019 року призначено повторний авторозподіл справи через звільнення у відставку головуючого у справі судді (т. 3 а.с. 136).

Ухвалою судді Галицького районного суду від 16.10.2019 року у справі призначено підготовче судове засідання (т. 3 а.с. 138-139).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.10.2019 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду (т. 3 а.с. 223-224).

Позивач ОСОБА_1 та представники позивачів в судовому засіданні підтримали позов, просили задовольнити його в повному обсязі та здійснити виділ часток співвласників в натурі і визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку експерта № 026/17 від 10.08.2017 року.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та представникі відповідачів заперечували проти запропонованого позивачами варіанту виділу часток співвласників і порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що висновок експерта № 026/17 від 10.08.2017 року зроблений без врахування фактичного використання співвласниками приміщень та з порушенням вимог ДБН. Разом з тим, відповідачі погоджуються на виділ часток в натурі відповідно до висновку експерта № 4440 від 19.02.2020 року, а порядок користування земельною ділянкою просять встановити відповідно до додаткового висновку експерта № 4554 від 12.08.2020 року.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 , представників позивачів, відповідача ОСОБА_4 , представників відповідачів, допитавши експерта ТзОВ «Гал-Світ» ОСОБА_18 , судового експерта ЛНДІСЕ ОСОБА_33., дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з перекладеної з польської мови архівної довідки, що видана Управою міста Львова ОСОБА_20 , на підставі дозволу з 27.05.1925 № 45677/25/ІІІ та з дня 23.12.1925 № 142908/25/ІІІ було побудовано житловий будинок по АДРЕСА_2 , який включає підвал, перший поверх, підждашя та сходову клітку; загалом 10 житлових приміщень; забудована поверхня 153 м.кв.; будову начало 02.05.1925 року, закінчено та прийнято в користування 01.10.1926 року (т. 1 а.с. 64, 68).

15.10.1926 року ОСОБА_20 було надано дозвіл на вселення в даний будинок, про що свідчить перекладена з польської мови архівна довідка (т. 1 а.с. 67).

За договором продажу від 02.07.1936 року ОСОБА_21 у ОСОБА_22 земельну дялінку з будинком по АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 66).

Рішення виконкому Львівської міської ради № 695 від 29.05.1953 року земельна ділянка в розмірі 2941,1 м. кв по АДРЕСА_1 , на якій розташовано АДРЕСА_4 , залишена в користуванні останнього в якості присадибної ділянки (т. 1 а.с. 65).

Рішення виконкому Львівської міської ради № 1035 від 05.08.1954 року за ОСОБА_23 визнано право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 в цілому (т. 1 а.с. 69).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_24 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 18.11.1958 року. Після його смерті спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_9 .

Як вбачається із заповіту, посвідченому державним нотаріусом 7-ї Львівської нотаріальної контори 05.06.1965 року, ОСОБА_9 все належне їй майно заповіла в рівних частках кожному дочці ОСОБА_10 та онукам ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 23.07.1970 року.

16.04.1976 року на підставі свідоіцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 спадкоємцями за заповітом в рівних частках стали ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; до складу спадщини входить будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яке належало чоловіку ОСОБА_9 - ОСОБА_25 (т. 1 а.с. 8).

10.09.1994 року ОСОБА_17 уклала шлюб з ОСОБА_26 , після чого їй було надано прізвище « ОСОБА_27 », що підтверджується скороченою копією акту укладення шлюбу (т. 1 а.с. 23).

Як вбачається із заповіту, посвідченому приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 06.03.2009 року, ОСОБА_10 все належне їй майно заповіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т. 1 а.с. 47).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 17.03.2009 року (т. 2 а.с. 125).

20.12.2016 року ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на підставі якого стала власником 1/4 будинковолодіння АДРЕСА_1 , що раніше належало ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 153).

Таким чином, співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , тобто сторони у справі. Кожному з них належить по 1/4 частки будинковолодіння.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 погоджується відступити свою частку у власності на користь ОСОБА_1 в тому розмірі, який необхідний для виділу ОСОБА_1 в натурі будинку, в якому він фактично проживає, а саме: будинку «А'-1» площею 182,4 м.кв. Дана обставина підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_7 ) від 02.01.2012 року (т. 1 а.с. 77).

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не заперечують проти цього. Разом з тим, в решті сторони не дійшли згоди щодо виліду часток в натурі, тому просять здійснити такий виділ в судовому порядку.

Вирішуючи позов суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним.

За статтею 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

За правилами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Будинковолодіння по АДРЕСА_1 разом з господарськими спорудами перебуває у частковій спільній власності сторін. Реальний розподіл майна між сторонами не проведено. Між ними склався порядок користування житловим будинком, у відповідності до якого позивач ОСОБА_1 користується будинком площею 182,4 м.кв., ОСОБА_4 та ОСОБА_8 користуються будинком площею 463,9 м.кв., ОСОБА_17 проживає в Республіці Польща та будинком фактично не користується.

Разом з тим, між сторонами постійно виникають суперечки з приводу користування спільним майном, які за взаємною згодою сторони вирішити не можуть.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У відповідності до ч. 2 цієї норми, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Тобто, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Як зазначено у правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-1443 цс16 (постанова від 16.11.2016 року), виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Крім цього, з цього приводу існує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 17.10.2018 року у справі № 2/577/17/15 (577/469114-ц), а саме: «Виходячи з аналізу змісту статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників».

По справі було проведено чотири судових будівельно технічних експертизи.

У висновку експерта № 3851/3852 від 30.03.2016 року Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що ринкова вартість житлових будинків будинковолодіння та належних до нього господарських будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на час проведення дослідження, становить 8 489 255 грн. В даному висновку викладено два варіанти виділу часток та три варіанти користування земельною ділянкою (т. 1 а.с. 211-230).

Суд не може взяти даний висновок до уваги та покласти його в основу свого рішення, оскільки вказаний висновок, на думку суду, суперечить вимогам ДБН В.3.2.-2-2009 в частині пропозиції влаштування кухні в приміщенні житлової кімнати (1-5), яке розташовано під житловою кімнатою (2-5) мезоніну. Крім того, судом враховано, що при визначенні розміру грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток, експерт застосовував однакову вартість к м.кв. для всіх приміщень: для підвалу, для кімнат першого поверху та кімнат мезоніну, що не відповідає методиці проведення будівельно-мехнічної експертизи, що передбачені Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041.

10.08.2017 року ТзОВ «Гал-Світ» по справі проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок експерта № 026/17. Даним висновком запропоновано два варіанти виділу часток будинковолодіння та належних до нього господарських будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 та чотири варіанти користування земельною ділянкою (т. 2 а.с. 202-222).

Позивачі просять здійснити виділ часток на підставі цього висновку відповідно до варіанту розділу № 1 та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 4 цього висновку.

Оцінюючи даний висновок, суд не може погодитись із запропонованими експертом варіантами виділу часток співвласників ОСОБА_17 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . При цьому суд враховує, що виділ проведений без врахування фактичного порядку користування приміщеннями, який склався між сторонами. При дослідженні експертом самовільно, без будь-якого попереднього узгодження із співвласниками об`єднано частки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які на день дослідження перебували у шлюбі (шлюб між ними розірвано 11.06.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4 (т. 3 а.с. 124)). Також судом взято до уваги, що запропоновані у цій експертизі варіанти виділу часток потребують значного переобладнання. Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання та перепланування житлового будинку, що належить громадянину на підставі власності, проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої раджи народних депутатів. Всі запропоновані у висновку експерта № 026/17 варіанти виділу часток передбачають спорудження перегородок, переобладнання приміщень та закладення дверних прорізів між кімнатами тощо. Для здійснення таких переобладнань і перепланувань в будинку необхідний дозвіл виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. При чому частина запропонованих переобладнань суперечить вимогим ДБН В.2.2.-15-2005.

19.02.2020 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок експерта № 4440 (т. 3 а.с. 200-218). Даним висновком визначено, що загальна вартість будинковолодіння на день проведення дослідження становить 12 672 788 грн., на ідеальну частку кожного припадає 3 168 197 грн. Враховуючи, що сторони погодились виділити ОСОБА_1 в натурі весь будинок «А'-1» площею 182,4 м.кв., даним висновком запропоновано один варіант виділу часток інших співвласників в натурі, а саме:

1) ОСОБА_7 у житловому будинку літ. «А-1» виділити приміщення: - ІV - службове приміщення у підвалі площею 86,3 кв.м.; - V - службове приміщення у підвалі площею 29,7 кв.м.; - 1-8 - житлова кімната 1-го поверху площею 28,7 кв.м.; - 2-8 - житлова кімната мезоніну площею 16,4 кв.м.; - В - альтанка;

2) ОСОБА_4 у житловому будинку літ. «А-1» виділити приміщення: - ІІІ - пральня у підвалі площею 33,3 кв.м.; - 2-1 - сходова клітка мезоніну площею 11,4 кв.м.; - 2-2 - коридор мезоніну площею 6,2 кв.м.; - 2-3 - вбиральня мезоніну площею 0,9 кв.м.; - 2-4 - ванна мезоніну площею 6,9 кв.м.; - 2-5 - житлова кімната мезоніну площею 17,8 кв.м.; - 2-6 - житлова кімната мезоніну площею 16,5 кв.м.; - 2-7 - житлова кімната мезоніну площею 39,0 кв.м.; - 2-9 - кухня мезоніну площею 21,2 кв.м.; - бл-1 - балкон мезоніну; - Г - гараж;

3) ОСОБА_8 у житловому будинку літ. «А-1» виділити приміщення:- ІІ - службове приміщення у підвалі площею 5,0 кв.м.; - 1-2 - коридор 1-го поверху площею 9,2 кв.м.; - 1-3 - вбиральня 1-го поверху площею 1,0 кв.м.; - 1-4 - ванна 1-го поверху площею 8,9 кв.м.; - 1-5 - житлова кімната 1-го поверху площею 21,3 кв.м.; - 1-6 - житлова кімната 1-го поверху площею 30,3 кв.м.; - 1-7 - житлова кімната 1-го поверху площею 27,2 кв.м.; - 1-9 - кухня 1-го поверху площею 17,2 кв.м.; - 1-10 кладова 1-го поверху площею 8,2 кв.м.; - 1-11 кладова 1-го поверху площею 3,0 кв.м.; - бл - балкон.

При цьому, огорожу № 2, ворота № 1 та хвіртку № 3 залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Ганок літ. «сх.», сходову клітку літ. І та сходову клітку літ. 1-1 залишити у спільному користуванні ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Висновком визначено розмір грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток. Також визначено обсяг та вартість ремонтних робіт, які необхідно провести співвласникам.

Вирішуючи позов, суд вважає, що саме цей висновок експерта необхідно застосувати для виділу часток співвласників в натурі. Судом враховано, що жодних втручань у несучі конструкції будинку такий варіант розподілу не передбачає. Враховано існуючий порядок використання приміщень співвласниками. При цьому, сторони за даним варіантом користуватимуться окремими частинами будинку, що виключає необхідність отримання погоджень можливих варіантів розподілу будинку у відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відтак, суд прийшов до висновку, що поділ будинковолодіння (з врахуванням погодженої позиції сторін щодо виділенню ОСОБА_1 цілого будинку будинок «А'-1» площею 182,4 м.кв.) необхідно здійснювати відповідно до варіанту, запропонованого висновком судової будівельно-технічної експертизи № 4440 від 19.02.2020 року, як такого, що найбільш повно відповідає часткам сторін та їхнім інтересам.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_29 правомірно користувався земельною ділянкою по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Львівської міської ради № 695 від 29.05.1953 року.

За правилом ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічну норму містила і ст. 90 ЗК УСРС 1970 року.

Частина 4 ст. 120 ЗК України передбачає, що при набутті права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, набувши право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , сторони правомірно отримали право користування земельною ділянкою для обслуговування данного будинковолодіння, при цьому право кожного співвласника визначається пропорційно до його частки у праві власності будинковолодіння.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав, зокрема до права користування земельною ділянкою. Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними.

Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного з співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не визначили порядок користування земельною ділянкою. Тому даний порядок має бути встановлений судом з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Погодившись з варіантом виділу часток, викладеним у висновку експерта № 4440 від 19.02.2020 року, суд вважає за необхідне визначити порядок користування земельною ділянкою на підставі першого варіанту, запропонованому у висновку експерта № 4554 від 12.08.2020 року за результатами додаткової судової земельно-технічної експертизи. Дана експертиза проводилася з врахуванням висновків щодо виділу часток співвласників в натурі, видівикладених у висновку експерта № 4440 від 19.02.2020 року.

Так, суд вважає за необхідне у спільному користуванні усіх співвласників залишити частину земельної ділянки площею 36 м.кв. розмірами по периметру в метрах: 6,75; 5,10; 4,00; 2,80; 5,60 (червоний колір в додатку 1 до висновку експерта); співвласнику ОСОБА_1 виділити частину земельної ділянки площею 0,0689 га (689 м.кв.) наступними розмірами по периметру в метрах: 20,15; 29,87; 18,44; 6,75; 30,75 (коричневий колір додатку 1 до висновку експерта); співвласнику ОСОБА_7 виділити частину земельної ділянки площею 0,051367 га (513,67 м.кв.) наступними розмірами по периметру в метрах: 16,0; 14,65; 14,25; 13,60; 9,55;1,40; 10,90; 9,95; 14,25; 5,05 (синій колір додатку 1 до висновку експерта); співвласнику ОСОБА_4 виділити частину земельної ділянки площею 0,051367 га (513,67 м.кв.) наступними розмірами по периметру в метрах: 20,70; 18,80; 20,10; 16,00; 13,45; 14,25; 7,45; 7,75; 13,97 (зелений колір додатку 1 до висновку експерта); співвласнику ОСОБА_8 виділити частину земельної ділянки площею 0,051367 га (513,67 м.кв.) наступними розмірами по периметру в метрах: 14,25; 21,97; 24,54; 16,55; 4,10; 2,80; 2,55; 7,05; 10,90; 1,40; 9,55; 13,60 (жовтий колір додатку 1 до висновку експерта); частину земельної ділянки площею 0,0526 га (526 м.кв.) розмірами по периметру в метрах: 14,25; 18,50; 14,25; 9,95; 27,50; 5,10;18,44; 15,90; 7,75; 7,45 (блакитний колір додатку 1 до висновку експерта) залишити у спільному користуванні співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_30 та ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Під час звернення до суду кожним позивачем було сплачено судовий збір в розмірі по 116 грн. 37 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі по 120 грн., що підтверджується квитанціями від 11.10.2011 року (т. 1 а.с. 1-4). 28.11.2011 року позивачем ОСОБА_1 доплачено судовий збір на суму 98 грн. 50 коп., про що свідчить квитанція № 6319/089 (т. 1 а.с. 30). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд приходить до висновку, що сплачений позивачами судовий збір підлягає частковому відшкодуванню з відповідачів на користь позивачів.

Під час судового розгляду по справі було проведено наступні судові експертизи:

- Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, висновок № 3851/3852 від 30.03.2017 року, вартість дослідження 10164 грн. попередньо оплачена позивачем ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 210);

- ТзОВ «Гал-Світ», висновок № 026/17 від 10.08.2017 року, інформація про вартість дослідження в матеріалах справи відсутня (т. 2 а.с. 101-222);

- Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, висновок № 4440 від 19.02.2020 року, вартість дослідження 12560 грн. має бути оплачена відповідем ОСОБА_8 (т. 3 а.с. 199);

- Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, висновок № 4554 від 12.08.2020 року, інформація про вартість дослідження в матеріалах справи відсутня.

Таким чином, загальний розмір документально підтверджених витрат, понесених сторонами у зв`язку з проведенням експертиз, становить 22724 грн. Беручи до уваги, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд приходить до висновку, про необхідність покласти дані витрати на всі сторони порівну.

Також під час судового розгляду сторони користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Так з матеріалів справи вбачається, що юридичні послуги у цій справі ОСОБА_1 та ОСОБА_7 надавало Приватне підприємство «Лобістська компанія Зошія» на підставі договору про надання про надання юридичних послуг від 11.10.2011 року. На виконання даного договору позивачами було сплачено по 2800 грн. кожним (т. 1 а.с. 18-21). Проте, зп. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 ст. 137 ЦПК України вбачається, що до судових витрат, які підлягають розподілу при ухваленні судового рішення, належить лише процесійна правнича допомога адвоката. Враховуючи, що позивачами не надано належних доказів того, що Приватне підприємство «Лобістська компанія Зошія» здійснює адвокатську діяльність, суд не вбачає підстав для віднесення понесених позивачами вищезазначених витрат до категорії судових.

На підставі договору № 285 про надання правової допомоги від 06.08.2015 року та ордеру ЛВ № 069663 від 06.08.2015 року адвокатом Колібаничем О.Я. надавалася правнича допомога позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 197-198).

Адвокат Барбадин-Дунець Н.М. у даній справі надавала правничу допомогу відповідачу ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової допомоги від 27.05.2016 року (т. 2 а.с. 4-6). Відповідно до договору про надання правової допомоги, укладеного з Адвокатським обєднанням «Інновейшн Легал Груп» 03.12.2018 року та ордеру ЛВ № 122646 від 03.12.2018 року правничу допомогу відповідачу ОСОБА_4 надавала адвокат Дунас О.М. (т. 3 а.с. 50-53).

Правничу допомогу відповідачці ОСОБА_8 надавав адвокат Мацієвська А.І. на підставі договору про надання правової допомоги від 07.02.2019 року та ордера ЛВ № 097921 від 07.02.2019 року (т. 3 а.с. 87-90).

Разом з тим на час вирішення справи суду не були надані докази про розмір адвокатського гонорару, його оплату, про обсяг виконаних робіт, внаслідок чого суд позбавлений можливості перевірити чи відповідають витрати на правничу допомогу укладеним договорам, а тому у суду відсутні правові підстави для стягнення витрати на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 259, 351 - 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_13 і ОСОБА_7 до ОСОБА_4 і ОСОБА_8 про виділення частки в натурі у спільному майні - задовольнити частково.

Виділити частки співвласників будинковолодіння АДРЕСА_1 загальною вартістю 12 672 788 (дванадцять мільйонів шістсот сімдесят дві тисячі сімсот вісімдесят вісім) гривень в натурі наступним чином:

1) ОСОБА_1 виділити житловий будинок літ. «А'-1» загальною площею 182,4 кв.м. вартістю 3 325 974 (три мільйони триста двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні, що складається з таких приміщень:

- І - коридор площею 12,9 кв.м.;

- ІІ - котельня площею 15,4 кв.м.;

- ІІІ - службове приміщення площею 21,7 кв.м.;

- ІV - коридор площею 3,4 кв.м.;

- V - службове приміщення площею 22,6 кв.м.;

- VІ - службове приміщення площею 8,7 кв.м.;

- VІІ - вбиральня площею 2,5 кв.м.;

- 1-1 - коридор площею 6,5 кв.м.;

- 1-2 - коридор площею 2,0 кв.м.;

- 1-3 - ванна площею 3,8 кв.м.;

- 1-4 - комора площею 0,3 кв.м.;

- 1-5 - кухня площею 12,3 кв.м.;

- 1-6 - житлова кімната площею 17,1 кв.м.;

- 1-7 - житлова кімната площею 24,0 кв.м.;

- 1-8 - житлова кімната площею 29,2 кв.м.;

2) ОСОБА_7 у житловому будинку літ. «А-1» виділити приміщення, загальною площею 161,10 м.кв. (без врахування площі альтанки) вартістю 2 963 751 (два мільйони дев`ятсот шістдесят три тисячі сімсот п`ятдесят одна) гривня:

- ІV - службове приміщення у підвалі площею 86,3 кв.м.;

- V - службове приміщення у підвалі площею 29,7 кв.м.;

- 1-8 - житлова кімната 1-го поверху площею 28,7 кв.м.;

- 2-8 - житлова кімната мезоніну площею 16,4 кв.м.;

- В - альтанка;

3) ОСОБА_4 у житловому будинку літ. «А-1» виділити приміщення загальною площею 153,20 м.кв. (без врахування площі балкону та гаражу) вартістю 1 865 185 (один мільйон вісімсот шістдесят п`ять тисяч сто вісімдесят п`ять) гривень:

- ІІІ - пральня у підвалі площею 33,3 кв.м.;

- 2-1 - сходова клітка мезоніну площею 11,4 кв.м.;

- 2-2 - коридор мезоніну площею 6,2 кв.м.;

- 2-3 - вбиральня мезоніну площею 0,9 кв.м.;

- 2-4 - ванна мезоніну площею 6,9 кв.м.;

- 2-5 - житлова кімната мезоніну площею 17,8 кв.м.;

- 2-6 - житлова кімната мезоніну площею 16,5 кв.м.;

- 2-7 - житлова кімната мезоніну площею 39,0 кв.м.;

- 2-9 - кухня мезоніну площею 21,2 кв.м.;

- бл-1 - балкон мезоніну;

- Г - гараж;

4) ОСОБА_8 у житловому будинку літ. «А-1» виділити приміщення загальною площею 131,3 м.кв. (без врахування площі балкону) вартістю 4 103 298 (чотири мільйони сто три тисячі двісті дев`яносто вісім) гривень:

- ІІ - службове приміщення у підвалі площею 5,0 кв.м.;

- 1-2 - коридор 1-го поверху площею 9,2 кв.м.;

- 1-3 - вбиральня 1-го поверху площею 1,0 кв.м.;

- 1-4 - ванна 1-го поверху площею 8,9 кв.м.;

- 1-5 - житлова кімната 1-го поверху площею 21,3 кв.м.;

- 1-6 - житлова кімната 1-го поверху площею 30,3 кв.м.;

- 1-7 - житлова кімната 1-го поверху площею 27,2 кв.м.;

- 1-9 - кухня 1-го поверху площею 17,2 кв.м.;

- 1-10 кладова 1-го поверху площею 8,2 кв.м.;

- 1-11 кладова 1-го поверху площею 3,0 кв.м.;

- бл - балкон.

Огорожу № 2, ворота № 1 та хвіртку № 3 залишити у спільному користуванні ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Ганок літ. «сх.», сходову клітку літ. І та сходову клітку літ. 1-1 залишити у спільному користуванні ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 грошову компенсацію за невідповідність виділеної у власність реальної частки ідеальній частці в розмірі по 46 669 (сорок шість тисяч шістсот шістдесят дев`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за невідповідність виділеної у власність реальної частки ідеальній частці в розмірі по 888 432 (вісімсот вісімдесят вісім тисяч чотириста тридцять дві) гривні.

ОСОБА_7 влаштувати проектну прибудову зі сходами для доступу до приміщень літ. 1-8 та літ. 2-9.

Встановити наступні правила користування земельною ділянкою площею 2961,54 кв.м. для обслуговування будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 :

- частину земельної ділянки площею 36 кв.м. розмірами по периметру в метрах: 6,75; 5,10; 4,00; 2,80; 5,60 - залишити в спільному користуванні ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ;

- частину земельної ділянки площею 0,0689 га (689 м.кв.) наступними розмірами по периметру в метрах: 20,15; 29,87; 18,44; 6,75; 30,75 - виділити в користування ОСОБА_13 ;

- частину земельної ділянки площею 0,0526 га (526 м.кв.) розмірами по периметру в метрах: 14,25; 18,50; 14,25; 9,95; 27,50; 5,10;18,44; 15,90; 7,75; 7,45 - залишити в спільному користуванні ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ;

- частину земельної ділянки площею 0,051367 га (513,67 м.кв.) наступними розмірами по периметру в метрах: 16,0; 14,65; 14,25; 13,60; 9,55;1,40; 10,90; 9,95; 14,25; 5,05 - виділити в користування ОСОБА_7 ;

- частину земельної ділянки площею 0,051367 га (513,67 м.кв.) наступними розмірами по периметру в метрах: 20,70; 18,80; 20,10; 16,00; 13,45; 14,25; 7,45; 7,75; 13,97 - виділити в користування ОСОБА_4 ;

- частину земельної ділянки площею 0,051367 га (513,67 м.кв.) наступними розмірами по периметру в метрах: 14,25; 21,97; 24,54; 16,55; 4,10; 2,80; 2,55; 7,05; 10,90; 1,40; 9,55; 13,60 - виділити в користування ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 судові витрати зі сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі по 83 (вісімдесят три) гривні 72 копійки з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 судові витрати зі сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі по 59 (п`ятдесят дев`ять) гривень 10 копійок з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі по 2541 (дві тисячі п`ятсот сорок одна) гривня з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі по 3140 (три тисячі сто сорок) гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8 витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 599 (п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень.

Повний текст судового рішення буде складений 18.08.2020 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського Апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є.Радченко