ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/661/20 Номер провадження 22-ц/814/2592/20Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М.М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2020 року у складі судді Оксенюка М. М.

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В липні 2020 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом та, посилаючись на факт прострочення боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 12.05.2007 та наявність заборгованості, яка виникла станом на 19.05.2020 у сумі 12 590,32 грн і складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8 915,76 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 3 674,56 грн, просив про стягнення даної суми заборгованості з покладенням на відповідача понесених по справі судових витрат.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 12 травня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді кредитного ліміту, який було збільшено до 10 000 грн, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, проте, своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість станом на 19.05.2020 за тілом кредиту у розмірі 8 915,76 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 1 480,28 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача фактично отриманої суми кредитних коштів, яка на час розгляду справи не повернута відповідачем, в іншій частині вимоги позивача є безпідставними.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині незадоволених позовних вимог, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу та, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення районного суду в цій частині скасувати та постановити нове рішення про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитом у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що з моменту підписання заяви відповідачка особистим підписом засвідчила, що погодилася із Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами Банку, що свідчить про те, що між сторонами було укладено договір приєднання в порядку частини першої статті 634 ЦПК України. Крім того, відсутність підпису боржника на відповідних Умовах та правилах не свідчить про не укладення договору шляхом погодження та приєднання його до таких умов.

Відповідачка користувалася кредитними коштами, активувала кредитну картку, отримувала перевипущені картки та користувалася ними, періодично здійснювала погашення кредиту, що підтверджується випискою по картковому рахунку та розрахунком заборгованості, які є належними та допустимими доказами по справі.

На думку апелянта суд не встановив дійсного розміру заборгованості відповідача за процентами, розмір яких погоджено сторонами у заяві, підписаний відповідачем, а натомість передчасно відмовив у задоволенні частини позовних вимог, що призвело до безпідставного звільнення відповідача від частини обов`язків за укладеним договором з одних лише формальних міркувань.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та у відповідності до вимог частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частина третя статті 3 ЦПК України встановлює, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК).

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2007 року відповідачка ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та отримала кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 1 000 грн.

В подальшому кредитний ліміт неодноразово збільшувався банком: 13.06.2009 до 2200 грн, 10.06.2010 до 3 000 грн, 06.11.2020 до 3 600 грн, 27.02.2011 до 4 200 грн, 13.07.2016 до 8 000, 19.10.2017 до 10 000 грн.

Як вбачається із наданої позивачем довідки (а.с. 26), ОСОБА_2 було видано банком платіжні картки № НОМЕР_1 , яка відкрита 12.05.2007 із терміном дії до травня 2015 року, № НОМЕР_2 , яка відкрита 09.10.2014 із терміном дії до вересня 2018 року, № НОМЕР_2 , яка відкрита 15.05.2015 із терміном дії до вересня 2018 року та № НОМЕР_3 , яка відкрита 02.10.2018 із терміном дії до серпня 2022 року.

Встановлено, що своїх зобов`язань за кредитним договором відповідачка належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 19.05.2020 виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8 915,76 грн.

Відмовляючи у стягненні відсотків за користування кредитом у сумі 3 674,56 грн, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що умови укладеного між сторонами кредитного договору не містять розміру процентної ставки, що у відповідності до вимог статей 626, 628, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України становить зміст такого договору, отже за відсутності погодження сторонами розміру процентів відсутні правові підстави для задоволення позову банку в цій частині.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, які відповідають фактичним обставинам справи та нормам процесуального і матеріального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, та додаткового правового обґрунтування не потребують.

Доводи апеляційної скарги, що відповідний розмір процентів зазначено у заяві позичальника, колегія суддів апеляційного суду сприймає критично, оскільки за способом нанесення викликає сумніви, що у момент підписання заяви ОСОБА_1 03.10.2007 така інформація містилася у заяві та була погоджена позичальником у встановленому законом порядку.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже будь-які зміни до змісту договору мають узгоджуватись сторонами, проте наданий суду примірник договору не містить застережувального запису із підписом позичальника щодо внесення розміру базової процентної ставки за кредитним лімітом на момент підписання договору - 1,9% на місяць та проценту комісії - 11%, тому не беруться судом до уваги.

Оскільки по справі не встановлено та позивачем належним чином не доведено договірний розмір процентів за кредитним договором, виходячи із заявлених позовних вимог, колегія суддів апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги представника позивача в цій частині необґрунтованими та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з наведених в апеляційній скарзі мотивів.

Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи оскаржене рішення суду першої інстанції відповідає критерію обґрунтованості судового рішення, нормам матеріального та процесуального права і підстав для його скасування апеляційним судом не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна