Постанова

Іменем України

26 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 467/835/17

провадження № 61-42943св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Садове товариство «Южний Буг», голова Садового товариства «Южний Буг» Жук Олександр Іванович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційні скарги голови Садового товариства «Южний Буг» Жука Олександра Івановича та ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Миколаївської області від 23 липня 2018 року в складі колегії суддів: Серебрякової Т.В., Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Садового товариства «Южний Буг» (далі - СТ «Южний Буг»),третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання незаконним наказу про прийняття у члени садового товариства, визнання права на вступ у члени товариства та покладення обов`язку вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з 26 грудня 2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , яка за життя була членом СТ «Южний Буг» та мала у користуванні земельну ділянку за АДРЕСА_1 у зазначеному товаристві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

09 травня 2016 року йому стало відомо, що наказом голови правління СТ «Южний Буг» від 09 травня 2016 року № 7 «Про прийняття у члени СТ «Южний Буг» ОСОБА_2 було прийнято у члени товариства та передано у користування вищезазначену земельну ділянку.

Посилаючись на те, що відповідно до положень Статуту СТ «Южний Буг» він, як спадкоємець померлої ОСОБА_3 , мав переважне право на вступ у члени товариства з отриманням права користування спірною земельною ділянкою, у зв`язку із чим 09 травня 2016 року та НОМЕР_1 червня 2017 року звертався із відповідними заявами до СТ «Южний Буг», проте відповіді не отримав, та остаточно уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ голови правління СТ «Южний Буг» від 09 травня 2016 року № 7 «Про прийняття у члени СТ «Южний Буг», яким у члени товариства прийнято ОСОБА_2 та надано у користування земельну ділянку НОМЕР_1 загальною площею 0.06 га;

- визнати за ним право на вступ у члени СТ «Южний Буг» та набуття у користування земельної ділянки в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_3 ;

- зобов`язати голову СТ «Южний Буг» Жука О. І. розглянути його заяви від 09 травня 2016 року та НОМЕР_1 червня 2017 року про прийняття у члени СТ «Южний Буг» із наданням вищезазначеної земельної ділянки у користування та прийняти відповідні накази.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року за заявою позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено голову правління СТ «Южний Буг» Жука О. І .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2018 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що Статутом СТ «Южний Буг» передбачено перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємців померлого члена товариства, проте ОСОБА_3 за життя була лише користувачем земельної ділянки № НОМЕР_1 . Крім того, позивач не звертався до Голови правління товариства із заявою про прийняття у члени товариства.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 23 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ голови правління СТ «Южний Буг» від 09 травня 2016 року № 7 «Про прийняття у члени СТ «Южний Буг», яким прийнято у члени садового товариства ОСОБА_2 та надано у користування земельну ділянку НОМЕР_1 загальною площею 0.06 га. Зобов`язано СТ «Южний Буг» розглянути заяви позивача ОСОБА_1 щодо прийняття у члени СТ «Южний Буг» та передачі у користування земельної ділянки НОМЕР_1 загальною площею 0.06 га.В решті позовних вимог відмовлено.

Апеляційний суд, частково задовольняючи позов, врахував положення Статуту СТ «Южний Буг» щодо переважного права особи на вступ у члени товариства, зокрема п.п.в п.26 Статуту, яким передбачено, що у випадку смерті члена садового товариства, право на вступ до товариства надається спадкоємцям померлого, а також виходячи з доведеності факту, що позивач разом з дружиною, яка була членом СТ «Южний Буг», користувався вищевказаною земельною ділянкою, дійшов виснвоку, що станом на 09 травня 2016 року у СТ «Южний Буг» не було законних підстав, які б давали право товариству видавати наказ про прийняття у члени товариства ОСОБА_2 з наданням їй у користування відповідно земельної ділянки НОМЕР_1 загальною площею 0.06 га.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання за ним права на вступ у члени СТ «Южний Буг» та набуття у користування земельної ділянки НОМЕР_1 загальною площею 0.06 га в порядку спадкування за законом після смерті його дружини, суд виходив з того, що спірна земельна ділянка не є об`єктом спадкової маси, а тому відсутні правові підстави для задоволення таких вимог у визначений позивачем спосіб захисту.

Короткий зміст вимог касаційної скаргита узагальнення її доводів

У серпні 2018 року голова СТ «Южний Буг» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано, що позивач не має права на спадкування права на участь у садовому товаристві і до нього не переходить право членства в об`єднаннях громадян. Статутом передбачалася перевага одного із спадкоємців на переоформлення садової ділянки, проте переоформлення не відбувається на підставі спадкування, а повинно проводитися на підставі заяви спадкоємця про прийняття його у члени товариства, яку позивач не подав. При цьому звернення позивача щодо переоформлення земельної ділянки не може розцінюватися як звернення саме із заявою про вступ до садового товариства, а Статутом товариства не передбачено переоформлення земельної ділянки, навіть на спадкоємця, без вступу до цього товариства.

Також у жовтні 2018 року до суду надійшла аналогічна за змістом касаційна скарга ОСОБА_2 , в якій остання просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не поданий.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за касаційною скаргою голови СТ «Южний Буг» та витребувано справу з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У вересні 2018 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_3 до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявами про прийняття спадщини звернулись її чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , як особа, яка проживала однією сім`єю із спадкодавцем, а також сестри спадкодавця ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від НОМЕР_1 червня 2017 року, у задоволені позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміну черговості одержання права на спадкування, відмовлено.

Таким чином ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , та 29 червня і 26 вересня 2017 року отримав в установленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину за законом.

Також судами установлено, що за життя ОСОБА_3 , як член СТ «Южний Буг», користувалась земельною ділянкою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Статуту СТ Южний Буг» (в редакції, який діяв на час виникнення спірних правовідносин), садове товариство є суб`єктом колективної власності на землю.

Членом товариства може бути кожен громадянин, якому виповнилося 18 років. Прийняття громадян у члени товариства проводиться за письмовою заявою вступаючого на ім`я Голови правління, який і затверджує членство.

У випадку смерті члена садового товариства, або вибуття його за станом здоров`я, перевага надається одному із спадкоємців (п.п. в п. 26 Статуту СТ «Южний Буг»).

Згідно заяви від 03 травня 2016 року, поданої на ім`я голови правління СТ «Южний Буг», ОСОБА_5 у зв`язку виїздом до місця проживання АР Крим та смертю ОСОБА_3 , просила дозволити продаж дачного будинку, який знаходиться на ділянці НОМЕР_1 .

На підставі цієї заяви наказом № 6 від 03 травня 2016 року голови правління СТ «Южний Буг» Жука О. І. «Про виключення із членів СТ «Южний Буг» ОСОБА_3 було виключено із членів товариства у зв`язку зі смертю.

У травні 2016 року ОСОБА_2 подала заяву голові правління СТ «Южний Буг» Жуку О. І., в якій просила прийняти її у члени товариства та надати земельну ділянку НОМЕР_1 загальною площею 0.06 га.

Відповідно до наказу голови правління СТ «Южний Буг» від 09 травня 2016 року № 7 ОСОБА_2 була прийнята в члени товариства та надано земельну ділянку НОМЕР_1 загальною площею 0.06 га.

Позивачем на обґрунтування своїх доводів подано до суду копію заяви від 09 травня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_1 просив голову правління СТ «Южний Буг» прийняти його у члени товариства та надати земельну ділянку НОМЕР_1 загальною площею 0.06 га в користування.

При цьому судами враховано, що вказана заява не була предметом розгляду товариства, оскільки її оригінал позивачем наданий не був, а відповідач заперечував факт наявності її у товаристві.

Також НОМЕР_1 червня 2017 року позивач звертався до голови СТ «Южний Буг» з проханням переоформити на нього земельну ділянку НОМЕР_1 , яка була оформлена на його дружину ОСОБА_3 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення з таких підстав.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя та ефективного вирішення порушених прав особи як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Враховуючи положення п.п. в п. 26 Статуту СТ «Южний Буг» щодо переважного права особи на вступ у члени товариства, а також виходячи з доведеності факту користування позивачем спірною земельною ділянкою, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що станом на 09 травня 2016 року у СТ «Южний Буг» не було законних підстав, які б давали право товариству видавати наказ про прийняття у члени товариства ОСОБА_2 з наданням їй у користування відповідно земельної ділянки НОМЕР_1 загальною площею 0.06 га.

Доводи касаційних скарг стосовно відсутності заяви позивача про прийняття його в члени садового товариства спростовуються матеріалами справи.

Також посилання відповідачів на те, що до компетенції голови товариства не входить перевірка осіб, які повідомляють про смерть члена товариства на предмет того, чи є вони спадкоємцями померлого, спростовується положеннями Статуту товариства та не може бути підставою для відмови у позові.

Інші наведені у касаційних скаргах доводи були предметом дослідження суду апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційні скарги залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та голови Садового товариства «Южний Буг» Жука Олександра Івановича залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Миколаївської області від 23 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді :В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко В. О. Кузнєцов