Справа № 559/124/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі з 06 червня 2009 року вони перебували у шлюбі, від спільного подружнього життя в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 листопада 2013 року шлюб між сторонами було розірвано, дочку ОСОБА_3 було залишено проживати з матір`ю. 07 жовтня 2013 року Радивилівським районним судом Рівненської області було стягнуто аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дочки в розмірі 400 грн. щомісячно, а також згідно даного рішення 29 жовтня 2013 року було видано виконавчий лист.

За період з жовтня 2013 року і по даний час значно змінився сімейним та майновий стан позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила дочку ОСОБА_5 .

Протягом 2013-2019 років позивачка отримувала державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я.

Аліменти у розмірі 400 грн відповідач не платить, тому виникла заборгованість в сумі 28696,77 грн. Дочка ОСОБА_3 відвідує школу, а тому потребує постійних значних матеріальних витрат на купівлю одягу, взуття, канцелярських виробів. Окрім того дитина періодично хворіє та потребує коштів на лікування.

Відповідач не має постійного місця роботи, однак він працює та отримує дохід, а тому позивачка вважає, що розмір аліментів потрібно збільшити. Просить змінити розмір аліментів які стягуються з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 з 400 грн до 1900 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розгляд справи провести без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, відзив на позовну заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками відповідачу було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. До суду повернулися конверти з поштовою відміткою «відсутність адресата».

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, дослідивши докази прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками зазначені сторони по справі (а.с. 7).

ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її мама зазначена ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно рішення Радивилівського районного суду від 07 жовтня 2013 року, шлюб між сторонами розірвано, дочку ОСОБА_3 передано на проживання та виховання матері (а.с. 9).

Згідно виконавчого листа від 07 жовтня 2013 року, виданого Радивилівським районним судом Рівненської області, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 400 грн щомісячно з 09.07.2013 року і до досягнення нею повноліття (а.с. 10).

Станом на 01 січня 2020 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 становить 28696,77 грн., згідно інформації Дубенського МРВ ДВС від 13 січня 2020 року № 5615 (а.с. 11-12).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Радивилівської міської ради № 01.05-07/30 від 15.01.2020 року ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_3 є жителями АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно довідок № 49, 50, 51, 52 Управління праці та соціального населення ОСОБА_1 з 2016 року по 2019 рік перебувала на обліку та отримувала державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я (19, 20).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що є підстави для збільшення розміру визначених раніше судом аліментів з 400 грн. до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даний розмір аліментів не буде завищеним в теперішніх умовах проживання та не створить для відповідача додаткових труднощів матеріального характеру.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Стосовно судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПУ України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

ВИ Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на підставі рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2013 року на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі з 400 грн. на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, але не раніше закінчення строку карантину, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Ралець