Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1231/20
Провадження №: 2/332/868/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у користуванні власністю, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа : ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю , обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_3 .За вказаною адресою, крім позивача, зареєстровані її мати ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , який не проживає за вказаною адресою з 2000 року. Тому позивач просить усунути перещкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась , про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона живе в квартирі АДРЕСА_4 з 1979 року. Відповідач ОСОБА_2 в цьому будинку ніколи не жив, будучи в підлітковому віці приїзжав до бабусі- ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_5 суду пояснила , що проживає в квартирі АДРЕСА_5 три роки, з ОСОБА_3 ніхто не проживає , лише чула , що в неї є онук, але жодного разу його не бачила.
На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вислухавши учасників процесу , вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується копією договору дарування від 12.02.2010 року(а.с.6) , копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 8241164 від 12.02.2010 року , копією витягу про реєстрацію права власності №25637442 від 22.03.2010 року(а.с.7), копією технічного паспорта (а.с. 8-9) .За вказаною адресою, крім позивача , зареєстровані її мати ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , який не проживає за вказаною адресою, що підтверджується копією довідки голови правіння ОСББ «Мрія -Кічкас» Диба Л.М. (а.с.10). Відповідач ОСОБА_2 не мешкає за вказаною адресою з 2000 року, інформація про його місце проживання позивачу не відома. Факт тривалої відсутності відповідача у спірному житлі підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Реєстрація відповідача у квартирі позивача тягне за собою порушення права позивача на вільне розпорядження своєю власністю , безпідставне нарахування та необхідність сплати вартості комунальних послуг за особу , яка не проживає в даному помешканні.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
За положеннями ст.ст. 319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Конституцією України та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені в статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За змістом ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача (власника) відносяться подружжя наймача, їх діти, батьки. Членами сім`ї наймача (власника) можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним га ведуть з ним спільне господарство
Відповідно до ч. 2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою з вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно зі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності, а у відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, судом встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 26.08.2020 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік