Головуючий у І інстанції Шереметьєва Л.А.
Провадження №22-ц/824/8515/2020 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 26 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК ПІК», реєстратора Комунального підприємства «Світоч» міста Києва Алієва ГусейнаАзіз Ог ли про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46760330 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46760240 від 7 травня 2019 року, прийняті державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієвим Гусейном Азіз Огли.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .

18 травня 2006 року між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений Кредитний договір № 131/ПВ-06, в забезпечення виконання умов якого в цей же день, 18 травня 2006 року, був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткачуком С.В., зареєстрований в реєстрі за №1544, згідно умов якого вищевказані належні позивачу квартири були передані в іпотеку банку.

30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України був укладений Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк», відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, всі права за Кредитним договором та Договорами забезпечення перейшли до ПАТ «Дельта Банк».

11 січня 2019 року за результатами відкритих торгів (аукціону), між ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В.В. та ТОВ «ЮК ПІК» був укладений Договір № 1085/К купівлі-продажу майнових прав.

15 серпня 2019 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що в порядку позасудового врегулювання спору відповідач ТОВ «ЮК ПІК» на підставі Іпотечного договору зареєстрував на себе право власності на належні позивачу квартири; реєстрацію права власності 07 травня 2019 року здійснило КП «Світоч» міста Києва в особі реєстратора Алієва Гусейна Азіз Огли.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на думку позивача, є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки 24 квітня 2019 року позивачем, як власником, було подано Заяву власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. В такому випадку проведення реєстраційних дій мало бути зупинене на строк не менше десяти робочих днів, однак реєстратор всупереч вимог закону здійснив реєстраційні дії через сім робочих днів, порушивши таким чином вимоги закону.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Разом з тим, вимога про усунення порушень позивачу не надсилалася, а оцінка квартир взагалі не проводилася, що, на його думку, є порушенням вимог Закону України «Про іпотеку».

Крім того, на момент прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, який перебуває у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва, ухвалою якого від 08 квітня 2019 року відкрито провадження в справі № 760/4781/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮК ПІК» про визнання зобов`язань частково недійсними. Позов мотивований тим, що кредитор за кредитним договором уже використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів та пені за порушення умов договору, звернувшись у 2013 році до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку. Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2013 року з ОСОБА_1 на користь банку було стягнуто 144 813,98 грн. заборгованості за кредитним договором, тому нарахування після ухвалення даного судового рішення процентів та штрафних санкцій відповідно до умов договору, наслідком чого стало збільшення заборгованості, є незаконним.

Також позивач посилався на те, що ТОВ «ЮК ПІК» не є банком чи фінансовою установою, тому не мало права реєструвати на себе право власності на квартири, як іпотекодержатель-фінансова установа.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від директора відповідача ТОВ «ЮК ПІК» Лобанова О.В., останній проти задоволення скарги позивача заперечив та просив залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Миронюк Д.Д., апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник відповідача ТОВ «ЮК ПІК» - адвокат Шигімагін В.О., проти задоволення скарги позивача заперечив та просив рішення суду залишити без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 травня 2006 року між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», був укладений кредитний договір № 131/ПВ-06 (а.с.13-16).

В якості забезпечення виконання умов кредитного договору, 18 травня 2006 року між сторонами кредитного договору був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткачуком С.В., зареєстрований в реєстрі за № 1544, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку належні йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 (а.с.17-20).

30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України був укладений Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань «Укрпромбанку», відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, всі права за Кредитним договором та Договорами забезпечення перейшли до ПАТ «Дельта Банк».

11 січня 2019 року за результатами відкритих торгів (аукціону), між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ЮК ПІК» був укладений Договір № 1085/К купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого до ТОВ «ЮК ПІК» перейшло право вимоги за кредитним договором № 131/ПВ-06 від 18 травня 2006 року (а.с.69-76).

В цей же день були укладені договори про відступлення прав вимоги за Договором поруки №131/ОР06 від 18 травня 2006 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 , а також за Іпотечним договором від 18 травня 2006 року, укладеним між банком та ОСОБА_1 (а.с.77-78).

З матеріалів справи також вбачається, що 15 січня 2019 року ТОВ «ЮК ПІК» направило ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором (а.с.79-83), яка була отримана ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.84-85).

У зв`язку із невиконанням боржником вимоги кредитора про повернення заборгованості за кредитним договором, ТОВ «ЮК ПІК» звернулось до державного реєстратора КП «Світоч» Алієва Гусейна Азіз Огли з метою реєстрації права власності на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

07 травня 2019 року державним реєстратором КП «Світоч» Алієвим Гусейном Азіз Огли було зареєстровано право власності на вищевказані квартири за ТОВ «ЮК ПІК».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державним реєстратором при вчиненні реєстраційних дій не було допущено порушень встановленого законом порядку їх вчинення.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

В ст. 33 Закону зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

Пунком 4.1 Іпотечного договору від 18 травня 2006 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Укрпромбанк», визначено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання основного зобов`язання за Кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому поверненні кредиту (чергового платежу по кредиту) та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені Кредитним договором строк.

За змістом ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Зважаючи на факт укладення між сторонами іпотечного договору, правильним є висновок суду про те, що позивач, підписавши договір, погодився з ним та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, закріплені у ньому.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За змістом ч.1 ст.12, ч.1 ст.33 та ст.35 Закону реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону.

З матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було направлено вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором № 131/ПВ-06 від 18 травня 2006 року (а.с.79-83).

Відповідно до Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначений лист був особисто отриманий ОСОБА_1 22 січня 2019 року (а.с.84).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є:

1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Порядок проведення державної реєстрації прав врегульовано ст. 18 Закону.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та процедура державної реєстрації прав визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Згідно з пунктами 6, 9, 12, 18, 19, 57 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказані вимоги закону ТОВ «ЮК ПІК», як іпотекодержателем, були виконані, оскільки вимога про усунення порушень іпотекодавцю ОСОБА_1 надсилалась та була ним отримана. Крім того, на замовлення товариства 05 квітня 2019 року ТОВ «Оціночний стандарт» були складені два Звіти про оцінку нерухомого майна - спірних квартир, які є предметом іпотеки (а.с.86-87).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 8 ст. 18, ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Строк зупинення реєстраційних дій не може бути меншим десяти робочих днів.

У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій, державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників.

З матеріалів справи вбачається, що 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Євгеньєвій О.М. заяву власника про заборону вчинення реєстраційних дій щодо належних йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується наявними в справі письмовими доказами (а.с.29-32).

Таким чином, виходячи з вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор мав зупинити проведення реєстраційних дій на строк не менше десяти робочих днів та повідомити про це відповідних заявників.

Разом з тим, державний реєстратор КП «Світоч» Алієв Гусейн Азіз Огли вчинив реєстраційні дії 07 травня 2019 року, через сім робочих днів після надходження заяви ОСОБА_1 про заборону вчинення реєстраційних дій, порушивши таким чином вимоги закону.

Крім того, на момент прийняття оспорюваних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮК ПІК» існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, в рамках погашення якої і було звернуто стягнення в позасудовий спосіб на належні позивачу квартири. Дані обставини підтверджуються копією ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року про відкриття провадження в справі № 760/4781/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮК ПІК» про визнання зобов`язань частково недійсними (а.с.33-34), що є додатковою підставою для висновку про наявність підстав для скасування записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинених 07 травня 2019 року державним реєстратором Алієвим Гусейном Азіз Огли.

Вищенаведеним обставинам суд першої інстанції дав неправильну оцінку у своєму рішенні та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, зазначивши, що державним реєстратором при вчиненні реєстраційних дій не було допущено порушень встановленого для цього законом порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім по справі судові витрати, по 1 921 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46760330 від 7 травня 2019 року, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46760240 від 7 травня 2019 року, прийняті державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієвим Гусейном Азіз Огли про реєстрацію заТовариством з обмеженою відповідальністю «ЮК ПІК» права власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК ПІК» та реєстратора Комунального підприємства «Світоч» міста Києва Алієва Гусейна Азіз Огли на користь ОСОБА_1 по 1 921 грн. судових витрат з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: