Справа №345/5050/19
Провадження № 2/345/113/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно за законом, суд -

В С Т А Н О В И В :

що позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в будинковолодінні по АДРЕСА_1 . Дане будинковолодіння було побудовано ними ще у 1963 році.

На вищевказане будинковолодіння було видано свідоцтво про право власності від 28.07.1988 році, в якому зазначено, що житловий будинок в цілому з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 в даний час №85/ належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 .

В даному випадку станом на 01.01.1991р. в колгоспному дворі, згідно довідки ЦНАП № 30267 від 22.10.2019 р. проживали батьки позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і позивачка, тоді ще ОСОБА_1 .

Звідси випливає, що 3-є членів колгоспного двору, після його припинення отримали рівні частки по 1/3 частини будинковолодіння .

08.03.2010 р. помирає мати позивачки ОСОБА_4 , один із співвласників цього будинковолодіння, якій належало 1/3 частина вищевказаного будинковолодіння АДРЕСА_1 , а позивачка з батьком співвласники інших 2/3 часток продовжували проживати у даному будинковолодінні, також.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія ЯЖ №566989 від 26.12.2008р. ОСОБА_4 також належала земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/ розташована на території Калуської міської Ради по вищевказаній адресі житлового будинку.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину.

Тому позивачка з батьком ОСОБА_3 прийняли спадщину спадкодавця ОСОБА_4 , хоча не оформила своїх спадкових прав.

З цього приводу позивачка зверталася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , проте листом нотаріуса №182 від 17.08.2015р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що спадкове майно належало колишнім членам колгоспного двору і не визначена частка всіх членів двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помирає батько позивачки ОСОБА_3 , а позивачка продовжує проживати в даному будинковолодінні по даний час , тому у відповідності до ст.1268 ЦК України, як спадкоємець 1-ї черги прийняла спадщину батька ОСОБА_3 .

Як спадкоємець за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 6-ти місячний строк, як це передбачає ст.1269 ЦК України, позивачка подала до нотаріальної контори заяву від 23.10.2019р. про відкриття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно батька, про те листом нотаріуса №180/01-16 від 24.10.2019р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що спадкове майно належало колишнім членам колгоспного двору і не визначена частка всіх членів двору .

В позасудовому порядку позивачка не має можливості визнати за собою право власності на спадкове домоволодіння, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просять проводити розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та винести рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідач подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що батьки позтиивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в будинковолодінні по АДРЕСА_1 . Дане будинковолодіння побудовано ними ще в 1963 році.

На дане будинковолодіння було видано свідоцтво про право власності від 28.07.1988 році, в якому зазначено, що житловий будинок в цілому з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 в даний час №85/ належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 - (а.с.9).

З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України „Про власність" в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування.

Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб.

В даному випадку станом на 01.01.1991р. в колгоспному дворі, згідно довідки ЦНАП № 30267 від 22.10.2019 р. проживали батьки позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і позивачка, тоді ще ОСОБА_1 .

У відповідності до ст.370 ЦК України частки у спільній сумісній власності є рівними, а згідно ст.369 ЦК України співвласники майна користуються ним спільно, а розпорядження майном здійснюється за згодою всіх співвласників.

Оскільки згідно ст.370 ЦК України частик є рівними, то у даному випадку всім п`ятьом власникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/3 частки даного будинковолодіння, які слід визначити.

08.03.2010 р. помирає мати позивачки ОСОБА_4 , один із співвласників цього будинковолодіння, якій належало 1/3 частина вищевказаного будинковолодіння АДРЕСА_1 , а позивачка з батьком співвласники інших 2/3 часток продовжували проживати у даному будинковолодінні, також.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія ЯЖ №566989 від 26.12.2008р. ОСОБА_4 також належала земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/ розташована на території Калуської міської Ради по вищевказаній адресі житлового будинку.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину.

Тому позивачка з батьком ОСОБА_3 прийняли спадщину спадкодавця ОСОБА_4 , хоча не оформила своїх спадкових прав.

З цього приводу позивачка зверталася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , проте листом нотаріуса №182 від 17.08.2015р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що спадкове майно належало колишнім членам колгоспного двору і не визначена частка всіх членів двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помирає батько позивачки ОСОБА_3 , а позивачка продовжує проживати в даному будинковолодінні по даний час , тому у відповідності до ст.1268 ЦК України, як спадкоємець 1-ї черги прийняла спадщину батька ОСОБА_3 .

Як спадкоємець за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 6-ти місячний строк, як це передбачає ст.1269 ЦК України, позивачка подала до нотаріальної контори заяву від 23.10.2019р. про відкриття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно батька, про те листом нотаріуса №180/01-16 від 24.10.2019р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що спадкове майно належало колишнім членам колгоспного двору і не визначена частка всіх членів двору .

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач по справі є син позивачки, а внук спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як спадкоємець 5-ї черги не приймав спадщину, так як на час їх смерті проживав та був зареєстрований окремо від них.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 120,123, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.1216, 1217, 1268 ЦК Украни, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити частку у праві спільної сумісної власності бувших членів колгоспного двору на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 на 1/3 його частини за ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на:

- 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку в цілому площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку , господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/ розташовану на території Калуської міської Ради, яка належала померлій ОСОБА_4 , згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ЯЖ №566989 від 26.12.2008 року

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: