Номер справи 220/445/20
Номер провадження 2/220/310/20
УХВАЛА

Іменем України

27 серпня 2020 року смт Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря - Черняєвої С.П.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка звернулася до суду в особі свого представника, адвоката Корнієнко А.А., до ОСОБА_2 , про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі свого представника, адвоката Корнієнко А.А. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини до неконтрольованої території України, м. Донецьк Донецької області та за межі України без згоди батька.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За рішенням суду від 30.03.2016 року шлюб між сторонами припинений, відповідач та позивач спільно не проживають, донька проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні та вихованні.

Позивач проживає на тимчасово окупованій території України за адресою: АДРЕСА_1 .

Останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано в Україні, АДРЕСА_2 .

У позивачки ОСОБА_1 є мати - ОСОБА_4 , яка проживає у с. Красна Поляна, Великоновосілківського району Донецької області, а дитині позивача - ОСОБА_3 виповнилося 8 років та є потреба у оформленні довідки переселенця та отримання інших виплат на підконтрольній державі території України, але батько дитини не бажає їхати до підконтрольної території України та надати дозвіл на виїзд дитини.

На сьогодні батько дитини отримав тимчасовий дозвіл на проживання у Російській Федерації, та ніби то проживає у м. Тюмень, РФ, за 2800 км. від своєї дитини.

Відтак ОСОБА_1 , з 2014 року позбавлена можливості виїхати з дитиною з окупованої території, так як в неї не має дозволу на виїзд дитини у її супроводі, без згоди батька. Також вона хоче провідати з дитиною бабусю у с. Красна Поляна, Великоновосілківського району Донецької області, отримати дитячий закордонний паспорт та працевлаштуватись в Україні, але вона не має можливості поїхати за кордон та до підконтрольної території України так як батько не дає дозволу на виїзд з дитиною.

На підставі наведеного, позивач просила надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд дитини до неконтрольованої території України, м. Донецьк Донецької області та за межі України без згоди батька.

Позивач у судове засідання не з`явилась, згідно позовної заяви заявила клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач також у судове засідання не з`явився, про причини неявки не пояснив хоча про розгляд справи був обізнаний, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судового виклику відповідачеві особисто.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для залишення позову без руху з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 175 ЦПК України, серед іншого, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом, інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В порядку ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ст. 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено положеннями Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України".

Відповідно до положень ст. 1 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Порядок в`їзду до іноземної держави регулюється законодавством відповідної держави.

Громадянин України ні за яких підстав не може бути обмежений у праві на в`їзд в Україну.

Згідно ст. 2 Закону № 3857-XII документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України (Стаття 3 Закону № 3857-XII).

Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, у т.ч. у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

У разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з`ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку та мети виїзду.

В порушення приписів перелічених норм, позовна заява не містить посилань на:

- документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- обставини та докази, що перешкоджають позивачу з неповнолітньою дитиною в`їзд на підконтрольну українській владі територію без згоди іншого з батьків;

- обставини та докази, що перешкоджають посвідченню заяви на виїзд батьком дитини із засвідченням такого у відповідній консульській, іншій уповноваженій установі за місцем його проживання;

- відомості про державу прямування, відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку та мети виїзду.

Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали (п.11 ст. 187 ЦПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175,177,187,260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка звернулася до суду в особі представника, адвоката Корнієнко А.А., до ОСОБА_2 , про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки та надати строк для їх усунення п`ять днів, з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків до вказаного строку позов буде вважатися неподаним та повернутий йому.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Яненко