Справа № 464/6197/19
пр.№ 2/464/243/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2020 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю секретаря судових засідань Захарчук О. Ю.,

справа № 464/6197/19,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 не з`явилась,

відповідач ОСОБА_2 не з`явився,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача в якому просить стягнути із останнього на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову покликається на те, що сторони перебували у шлюбних відносинах, від яких народилась дочка. Після фактичного припинення шлюбних відносин дочка залишилась проживати із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не бере участь в утриманні дитини. Враховуючи матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я, обов`язок батьків утримувати дитину, просить у відповідності до ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України, позов задовольнити повністю.

Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову.

15 листопада 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.

05 лютого 2020 року позивачкою подано до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження від 23.06.2009 серії НОМЕР_1 .

Дитина проживає із матір`ю та такі зареєстровані за адресою - АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою Сихівської управляючої компанії від 13.11.2019 № 439.

У зв`язку із наявністю підстав для стягнення аліментів на утримання дитини, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 15 (обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання) Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст.180 цього Кодексу кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Повертаючись до матеріалів справи, суд відмічає, що відповідач не надає матеріальної допомоги для утримання дочки. Така обставина підтверджена позивачкою у позовній заяві, а тому суд приймає такі дані до уваги, адже заперечень з цього питання відповідачем суду не подано.

За таких обставин, суд прийшов переконання, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд враховує матеріальне становище дитини, яку утримує позивачка, матеріальне становище відповідача, який має можливість утримувати дочку, адже будь-яких доказів заперечення цього до суду відповідачем не подано, що в свою чергу не звільняє його від обов`язку утримування дитини, до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд прийшов висновку, що необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, а позовну вимогу у цій частині задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позивачкою 14 листопада 2019 року до суду особисто подано позовну заяву про стягнення аліментів на дитину, а тому такі аліменти необхідно присудити з 14.11.2019 у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України.

Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у ст. ст. 141, 181, 182 Сімейного кодексу України та на які вірно посилалась позивачка у позовній заяві поряд із загальними нормами права.

Суд приймає аргументи позивачки, що наведені останньою як на підстави для стягнення аліментів, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають захисту, шляхом задоволення позову повністю.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 768,40 грн судового збору в доход держави.

Щодо стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу, суд прийшов наступного.

Позивачка просить стягнути із відповідача такі витрати у розмірі 2000,00 грн, хоча нею понесено у розмірі 4000,00 грн, що підтверджено копією квитанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З матеріалів справи убачається, що між ТзОВ «Центр надання правової допомоги захисту прав та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги у межах цієї справи.

Згідно з акту наданих послуг № 06111901/1 від 11.11.2019 підтверджено виконання робіт за вказаним договором у розмірі 4000,00 грн та відповідні витрати підтверджено копією квитанції № 104 від 13.11.2019.

Таким чином, суд прийшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 13, 76-81, 259, 265, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

Стягувати зі ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 /три тисячі / гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі768,40 грн в доход держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКППФО НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКППФО НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 05 лютого 2020 року.

Суддя І. П. Рудаков