Справа № 490/1668/20
н/п 2/490/2601/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебувала цивільна справа №490/10205/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, третя особа державний нотаріус Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.06.2019 року від 10.06.2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, третя особа державний нотаріус Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г. - залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України за клопотанням представника позивача адвоката Ютовця О.О.

17.03.2020 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить вважати поважними причини пропуску процесуального строку подачі заяви про стягнення витрат на правову допомогу та стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу для захисту своїх інтересів на загальну суму у розмірі 8000,00 грн., понесених нею при розгляді справи №490/10205/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, третя особа державний нотаріус Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г. В обґрунтування вказаної заяви, відповідач посилалася на те, що 19.05.2018 року між нею та ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги від 19.05.2018 року та здійснено оплату її послуг у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується розпискою від 19.05.2018 року. В зв`язку зі змінами в ЗУ «про судоустрій» з 2019 року ОСОБА_4 не будучі адвокатом втратила можливість захищати її інтереси. 11.02.2019 р. нею та дідусем ОСОБА_3 було укладено договори про надання правової допомоги з адвокатом Біловим І.В. Враховуючи той факт, що її дідусь похилого віку і отримував тільки пенсію, оплату адвокату за надання правової допомоги сплачувала позивач особисто зі своїх коштів у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією №140 до прибуткового касового ордеру. За такого, посилаючись на вимоги ч. 3 ст. 142 ЦПК України, заявник просила заяву задовольнити та стягнути витрати на правову допомогу у сумі 8000,00 грн.

Адвокат заявника ОСОБА_1 - адвокат Білов І.В. надав заяву про розгляд заяви про стягнення витрат на правову допомогу у його відсутності та вимоги заяви підтримав у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Судом ухвалено про розгляд заяви у відсутності сторін.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч.1,2 ст. 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги частина третя статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ч.ч. 5,6 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, увипадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Разом з тим, відповідачем не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Отже, саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача.

При цьому, ухвала про залишення позову без розгляду постановлена Центральним районним судом м. Миколаєва 10.06.2019 року. В матеріалах справи №490/10205/16-ц міститься заява адвоката відповідача Білова І.В. від 10.06.2019 року про розгляд справи у його відсутності.

Окрім того, за матеріалами справи №490/10205/16-ц 19.06.2019 року адвокатом відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 до суду подано заяву про скасування заходів забезпечення позову, де адвокат Білов І.В. посилається на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.06.2020 року про залишення позову без розгляду.

Також у серпні 2019 року ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, пов`язаних з наданням правової допомоги для захисту своїх інтересів на загальну суму 11500,00 грн., понесених при розгляді справи №490/10205/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, третя особа державний нотаріус Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення матеріальних збитків, пов`язаних з наданням правової допомоги для захисту своїх інтересів на загальну суму 11500,00 грн. - відмовлено.

У відповідності ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За приписами ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За такого, вказаний в ч. 6 ст. 142 ЦПК України п`ятнадцятиденний строк є преклюзивним, поновленню не підлягає, так як є перепоною для виникнення суб`єктивного права.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, заяву про розподіл судових витрат подано відповідачем ОСОБА_1 після спливу п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, а тому дану заяву про стягнення витрат на правову допомогу слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу, заінтересована особа - ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова