ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8039/20 Справа № 212/5751/19 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

03 вересня 2020 року м.Кривий Ріг

Справа №212/5751/19

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи - Виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривому Розі ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи - Виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривому Розі ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2020 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на заочне рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року була залишена без руху та надано апелянту строк для усунення її недоліків - сплати судового збору у розмірі 1 152,60 грн. та надання суду копій апеляційної скарги для інших учасників справи - на строк, який не перевищує десять днів з дня отримання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Копія ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року була направлена на адресу ОСОБА_1 , яку він зазначив в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 106).

Іншої адреси для листування ОСОБА_1 не зазначив.

Крім того, згідно відомостей, наданих суду Державною установою «Софіївська виправна колонія №45», ОСОБА_1 відбував покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія №45» та 28 травня 2020 року був звільнений по відбуттю міри покарання і вибув на постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 96).

Копія ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року, яка була направлена судом на адресу відповідача, зазначену ним в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), 01 вересня 2020 року повернулася до суду із відміткою відділення поштового зв`язку про неможливість вручення судової кореспонденції адресату у зв`язку з його відсутністю (а.с. 112).

Отже, вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року на теперішній час на виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Порядок вручення судової кореспонденції визначено Главою 7 ЦПК України.

Так, згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зазначив в апеляційній скарзі адресу: АДРЕСА_1 , як місце свого проживання, та не надавав суду апеляційної інстанції заяви про зміну місця проживання, у зв`язку з чим кореспонденція суду апеляційної інстанції, у тому числі й ухвала суду від 13 серпня 2020 року, направлена на цю адресу вважається доставленою, навіть якщо ОСОБА_1 за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Копія ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року, яка була направлена судом на адресу відповідача, зазначену ним в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), повернулася до суду із відміткою відділення поштового зв`язку про неможливість вручення судової кореспонденції адресату у зв`язку з його відсутністю (т. 3 а.с. 123-125), а тому ця ухвала суду вважається доставленою ОСОБА_1 належним чином, у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України.

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Отже, ОСОБА_1 , звернувшись до суду із апеляційною скаргою на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року, не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність у нього зацікавленості у вирішенні спору по суті.

За таких обставин апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2020 рокунеобхідно вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У X В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: