Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2699/20
Провадження № 2/279/1236/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №279/2699/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.09.2017 року по справі №279/1982/17 з ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист, який на даний час перебуває у Коростенському міськрайонному відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.06.2020 року становить 69749,00 гривень.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.09.2019 року у справі № 279/1567/19 з ОСОБА_2 на її користь стягнуто 7210,40 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2018 року по 31.01.2019 року. Проте, відповідач продовжує ухилятися від сплати аліментів, судові рішення по сплаті аліментів та пені не виконує, заборгованість по аліментам збільшилась.

На підставі ст.196 СК України просить стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 69749 гривень. Судові витрати у справі просила покласти на відповідача.

10.07.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 17.07.2020 року. У встановлений строк відповідач подав відзив на позов в якому вказав, що пред`явлені до нього позовні вимоги не визнає, оскільки розрахунок заборгованості проведено невірно з врахуванням практики Верховного Суду України.

Позивач у встановлений законом строк подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідач є платником аліментів на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виконавчий лист №279/1982/17 виданий Коростенським міськрайонним судом 31.102.2017 року перебуває на виконанні у Коростенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), виконавче провадження № 55055127.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.09.2019 року у справі № 279/1567/19 з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто 7210,40 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2018 року по 31.01.2019 року.

Незважаючи на наявність вказаних судових рішень відповідач не сплачує аліменти на користь позивача, що стверджується наявною у справі довідкою.

Так, згідно довідки-розрахунку відділу ДВС слідує, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.06.2020 року становить 69749,00 гривень.

Факт наявності вказаної заборгованості за аліментами та її розмір сторонами не оспорений.

Наявність заборгованості тягне відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбачену ст.196 Сімейного кодексу України.

Так, згідно ч.1ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

З роз`яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" слідує, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст.196 Сімейного кодексу України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.196 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Суд вважає, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком, будучи обізнаним про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини не сплачував щомісячно в повному розмірі аліменти позивачу, не маючи при цьому будь-яких інших зобов`язань за виконавчими листами, оскільки на спростування зазначеного будь-яких доказів суду не подано.

3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду уточнила сформовану раніше позицію щодо порядку обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів, визначивши, що обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного дня такого прострочення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто, заборгованість за місяць Х кількість днів заборгованості Х 1 %.

Також при визначенні суми, яка підлягає стягненню на користь позивача суд ураховує наявність судового рішення, ухваленого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області12.09.2019 року у справі №279/1567/19, яким з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто 7210,40 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2018 року по 31.01.2019 року.

З врахуванням наведеного, провівши розрахунок неустойки (пені) за період з 01.02.2019 року по 31.05.2020 року, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 83712, 87 гривень.

Разом з тим, з урахуванням вимог ст.196 СК України, якою передбачено стягнення неустойки (пені) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 32316 гривень, що складає заборгованість за вказаний період згідно наявної у справі довідки-розрахунку.

Враховуючи, що судом встановлено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на корить позивача, з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, оскільки належних, допустимих та достовірних доказів про те, що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною, суду подано не було, тому позов підлягає задоволенню на вищевказану суму.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.196 Сімейного кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32316 (тридцять дві тисячі триста шістнадцять) гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2019 року по 31.05.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок за ставками судового збору на день подачі позовної заяви.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: