Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/858/20
Провадження № 2/376/617/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2020 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , яке видано Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, за актовим записом за № 223.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, яке складається з:

-5/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею в цілому 116,5 кв. м., житловою площею 65,6 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька та прийняв спадщину після його смерті шляхом спільного проживання разом із спадкоємцем на день смерті за однією адресою, що підтверджується відміткою у паспорті та копією будинкової книги.

Окрім позивача є ще спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , які оформляють свої спадкові права окремо.

Позивач оформити спадщину на спадкове майно у нотаріуса не може, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Посилаючись на вищезазначене позивач ОСОБА_1 просить суд:

Визнати за ним ОСОБА_1 право власності на 5/48 чистини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею в цілому 116,5 кв.м., житловою площею 65,6 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява, в якій він просить суд ухвалити рішення в його відсутності та без застосування фіксуючих засобів судового процесу, позов підтримує в повному обсязі (а.с.25).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви, та вказали, що позовні вимоги позивача визнають, просять провести розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами, та без їх участі (а.с.23,24).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, Серія НОМЕР_1 , яке видано Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, за актовим записом за № 223 (а.с.9). родинні зв`язки позивача та померлого батька підтверджується копією Свідоцтва про народження позивача № 277 204 (а. с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, яке складається з:

-5/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею в цілому 116,5 кв .м., житловою площею 65,6 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що підтверджується копією договору купівлі - продажу посвідчений державним нотаріусом Трахтман Т. від 30.10.1985 року (а.с.14-15) та копією Технічного паспорта (а.с.16-17).

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з вимогами ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті батька та прийняв спадщину після його смерті шляхом спільного проживання на день смерті спадкодавця за однією адресою, що підтверджується відміткою у паспорті позивача (а.с.4) та копією Будинкової книги (а.с.10). Окрім позивача є ще спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_2 які оформляють свої спадкові права окремо, що підтвердили у своїх заявах про визнання позову (а.с.23,24).

Позивач оформити спадщину на спадкове майно у нотаріуса не може, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не

припинилися внаслідок його смерті.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач після смерті батька ОСОБА_3 прийняв спадщину, шляхом спільного проживання, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок, що унеможливлює прийняття спадщини у нотаріуса, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості та який підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 2,4,12,13, 76,81, 211,247,258,259,263-265, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218, 1261, 1268,1297 ЦК України, суд -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/48 чистини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею в цілому 116,5 кв. м., житловою площею 65,6 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко