ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Херсон

Номер справи: 766/3250/20

Номер провадження: 22-ц/819/1130/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Приходько Л.А.,

Радченко С.В.

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Загоруйка Геннадія Анатолійовича на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 червня 2020 року, у складі судді Кузьміної О.І., про відмову в прийнятті додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

28 квітня 2020 року представник АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» звернувся до суду з заявою про закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки судом розглядається аналогічна справа за позовом АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

28 квітня 2020 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області на підставі п. 2 ч.1 статті 255 ЦПК України закрито провадження у справі; повернуто Акціонерному товариству «Херсонська теплоелектроцентраль» судовий збір в сумі 2102 гривень.

08 травня 2020 року адвокат Загоруйко Г.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених відповідачем судових витрат, а саме про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 2361,50 гривень.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 червня 2020 року відмовлено в прийнятті додаткового рішення у справі за позовом АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Ухвала суду першої інстанції про відмову в прийнятті додаткового рішення обґрунтована тим, що виходячи із системного тлумачення положень чинного законодавства, питання судових витрат додатковим рішенням може бути вирішено лише у разі ухвалення судом рішення по суті позовних вимог, у зв`язку з тим, що рішення суду не приймалось, вимоги адвоката Загоруйка Г.А. про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи не підлягають задоволенню та відсутні достатні підстави для висновку, що витрати, пов`язані з розглядом справи, понесені відповідачем внаслідок саме необґрунтованих дій позивача.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Загоруйко Г.А. в апеляційній скарзі вказує, що ОСОБА_1 доведено, що нею понесено судові витрати в зв`язку з пред`явленням АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» необґрунтованого позову про стягнення з неї коштів, тоді як на розгляді в цьому ж суді перебуває справа між цими самими сторонами, з тих самих підстав, в зв`язку з чим судом за заявою позивача було закрито провадження. Зазначає, що адвокатом надано всі належні докази надання правової допомоги та понесення відповідачем вказаних витрат. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову в прийнятті додаткового рішення та постановити нове судове рішення, яким вирішити питання про розподіл понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат на правничу правову допомогу в сумі 2361,50 гривень за понесені юридичні послуги, пов`язані з розглядом Херсонським міським судом Херсонської області цивільної справи № 766/3250/20.

АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» у відзиві на апеляційну скаргу погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що закриваючи провадження у справі, суд не встановив факт зловживання позивачем його процесуальними правами. Вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права та просить залишити її без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, та її відповідність нормам процесуального закону,колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що в лютому 2020 року Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

16 березня 2020 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 28 квітня 2020 року.

27 квітня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Загоруйко Г.А. звернувся до суду з заявою про залишення позову АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» без розгляду, у разі якщо предметом та підставами спору є спір про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, оскільки, судом вже розглядається аналогічна справа за позовом АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, в іншому випадку, надати можливість ознайомитись з матеріалами справи, в зв`язку з чим відкласти розгляд справи на іншу дату (а.с.16)

Разом з вказаною заявою адвокат Загоруйко Г.А. надав суду попередній розрахунок суми судових витрат у вказаній справі, в якому, в тому числі, було заначено про надання усної консультації ОСОБА_1 21.04.2020 року (0,5 години 10% від мінімальної заробітної плати за 2020 рік 472,30 гривен) та складання 24.04.2020 року заяви про залишення позову без розгляду (1 документ 20% від мінімальної заробітної плати за 2020 рік 944,60 гривен) тощо (а.с.17,18).

28 квітня 2020 року представник АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» звернувся до суду з заявою про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету позову, зазначаючи, що судом розглядається аналогічна справа за позовом АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію (а.с.20).

28 квітня 2020 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області на підставі п. 2 ч.1 статті 255 ЦПК України закрито провадження у справі; повернуто Акціонерному товариству «Херсонська теплоелектроцентраль» судовий збір в сумі 2102 гривень.

08 травня 2020 року адвокат Загоруйко Г.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених відповідачем судових витрат, а саме про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 2361,50 гривень.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Відповідно до ч.2 статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною 6 статті 142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його виконанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини 9 статті 141 цього Кодексу.

Згідно ч.9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

АТ «Херсонська теплоелектроцентраль», як позивач, мало достовірно знати про наявність у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області справи із спору між ним за позовом АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» та ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Звернення АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» повторно з аналогічним позовом, внаслідок неправильних дій позивача, безумовно змусило відповідача звернутись за отриманням правової допомоги та понести витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Крім того, звертаючись до суду з заявою про закриття провадження у справі до першого судового засідання, представник позивача зазначає про відсутність предмету спору, що також, в даному випадку, свідчить про неправильні дії позивача при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1 повторно в лютому 2020 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи представника відповідача про наявність підстав для покладення на позивача судових витрат, що понесені ОСОБА_1 .

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2-4 статті 141 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та адвокатом Загаруйко Г.А., який діє на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/2285 виданому 14.09.2019 року, 21 жовтня 2019 укладено Договір № 18/2019 про надання правової допомоги, за умовами якого, серед іншого, числі клієнт зобов`язалась сплатити адвокату гонорар (винагороду) за надану правову допомогу в обсязі та на умовах, визначених Договром (а.с. 28).

21 квітня 2020 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до Договору № 18/2019 від 21 жовтня 2019 року, яким доповненого договір пунктом 1.4. за змістом якого, адвокат зобов`язався надавати клієнту юридичні послуги, визначені цим договором, щодо захисту її інтересів, в тому числі щодо юридичних послуг, пов`язаних із розглядом цивільної справи № 766/3250/20 (а.с.30) .

Згідно Рахунку-фактури та акту наданих послуг від 28 квітня 2020 року, складених та підписаних адвокатом Загоруйко Г.А. та ОСОБА_1 (а.с. 30 звор. сторінка) розмір витрат на правову допомогу адвоката складає 2361,50 гривень (надання усної консультації ОСОБА_1 21.04.2020 року - 0,5 години 10% від мінімальної заробітної плати за 2020 рік 472,30 гривен, складання 24.04.2020 року заяви про залишення позову без розгляду - 1 документ 20% від мінімальної заробітної плати за 2020 рік 944,60 гривен, складання заяви про ухвалення додаткового рішення - 1 документ 20% від мінімальної заробітної плати за 2020 рік 944,60 гривен ).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 28 квітня 2020 року ОСОБА_1 сплатила адвокату Загаруйку Г.А. 2361,50 гривень (а.с.31).

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Не погоджуючись з покладення на позивача судових витрат на оплату правової допомоги, позивач не подавав клопотання про зменшення таких витрат та не доводив їх не співмірність. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до суду першої інстанції було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи (а.с. 17,18). Однак позивач, не подавав жодних заяв чи клопотань щодо незгоди з попереднім розміром судових витрат, які відповідач очікує понести з розглядом справи, а також клопотань про зменшення такого розміру. У відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення позивач вказує лише на недоведеність факту необґрунтованих дій позивача при зверненні ним до суду з позовом (а.с.45).

За таких обставин суд вважає розмір витрат на правову допомогу, визначений адвокатом відповідача співмірним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем доведено розмір і склад витрат, їх понесення, а тому вони мають бути компенсовані ОСОБА_1 та враховуючи, що провадження по справі закрито, тому вони підлягають стягненню з позивача, тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для компенсації здійснених відповідачем є помилковим.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Загоруйка Геннадія Анатолійовича задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 червня 2020 року скасувати, постановити нове судове рішення.

Заяву Загоруйко Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (ідентифікаційний код юридичної особи 00131771, місцезнаходження юридичної особи: місто Херсон, Бериславське шоссе, 1) на користь ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області 29.11.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2361,50 гривна.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 серпня 2020 року

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко