Справа № 463/4049/17 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/4113/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Іванова О.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шкодяк І.А., представника відповідача - адвоката Крупник П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - адвоката Крупника Петра Володимировича на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «PSU Україна», про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

10.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження її автомобіля.

Позов обґрунтований тим, що 17-18 листопада 2016 року ОСОБА_4 проживав у готелі « ОСОБА_5 ». Автомобіль DODGE RAM 2500, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності та перебував у той час у користуванні її чоловіка ОСОБА_4 , зберігався на стоянці автомобілів біля готелю на паркувальному місці, визначеному персоналом готелю. 18 листопада 2016 року біля 08.00 о 08.45 год. чоловік позивача та адміністратор готелю, вийшовши з готелю, були свідком того, як з даху готелю на вказаний автомобіль впала глиба снігу та льоду, спричинивши автомобілю механічні пошкодження.

Автомобіль DODGE RAM 2500, д.н.з. НОМЕР_1 , на час події був застрахований у відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «PZU Україна» на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.110401 від 10.08.2016 по АВТОКАСКО з терміном дії до 09.08.2017 року.

Внаслідок пошкодження автомобіля позивачу було заподіяно моральної шкоди, яка полягає в душевних переживаннях та сильних хвилюваннях через пошкодження автомобіля, психологічному та емоційному стресі, порушення звичного ритму життя. Розмір заподієної моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 20 00,00 грн. та просить таку стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_3 , як особи з вини якої було спричинено позивачу шкоду.

Крім цього просила стягнути 3% річних за невиконання зобов`язань в розмірі 1767,46 грн. та суму збитків , заподіяних інфляцією в розмірі 7792,44 грн.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 31 210,56 грн. (тридцять одна тисяча двісті десять гривень п`ятдесят шість копійок) матеріальної шкоди та 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок) моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «PZU Україна» на користь ОСОБА_1 16 587,50 грн. (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень п`ятдесят копійок) матеріальної шкоди

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640,00 грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок) судового збору, сплаченого позивачем за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто в рівних частках з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «PZU Україна» (на користь ОСОБА_1 судовий збір на загальну суму 894,87 грн. (вісімсот дев`яносто чотири гривні вісімдесят сім копійок), витрати на правову допомогу на загальну суму 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень нуль копійок), витрати на квитки на загальну суму 447,66 грн. (чотириста сорок сім гривень шістдесят шість копійок), витрати на проведення експертизи на загальну суму 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень нуль копійок), витрати на здійснення рецензії експертного звіту на загальну суму 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок).

Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року відмовлено в задволенні заяви ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення 3% річних за невиконання зобов`язань та збитків завданих інфляцією відповідно до ст.625 ЦК України.

Рішення суду оскаржив представник ФОП ОСОБА_2 - адвокат Крупник П.В. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення в частині до ФОП ОСОБА_2 є незаконним та підлягає скасуванню. Звертає увагу, що оплативши проживання у готелі «Святослав», можна дійти висновку, що ОСОБА_4 погодився із змістом Внутрішніх правил готелю «Святослав».

У відповідності до приписів п.14.10 Внутрішніх правил готелю, за схоронність поставлених на території перед Готелем транспортних засобів, відповідають власники таких транспортних засобів. Згідно з ст.323 ЦК України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім цього, як зазначено в позовній заяві, працівники готелю повідомили ОСОБА_4 про можливу загрозу зсусів снігу з даху та з метою уникнення пошкоджень попоросили перепаркувати автомобіль в безпечне місце, проте сама бездіяльність ОСОБА_7 призвела до того, що автомобіль було пошкоджено, оскільти з того часу, коли його попередеили про небезпеку пройшло 45 хв. Таким чином ОСОБА_4 знехтував безпекою свого майна шляхом бездіяльності протягом тривалого часу. Окрім того, вину ФОП ОСОБА_2 щодо бездіяльності з очишення снігу з даху встановлено не було, а відтак позивач жодним чином не довів, яким неправомірними діями ФОП ОСОБА_2 запоідяла шкоду та безпосередній причинний зв`язок і вину між діями і заподіяною шкодою. Просить скасувати рішення суду в частині стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 31210,56 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди та судових витрат та у відповідній частині закрити провадження у справі

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України позивачем по справі ОСОБА_1 надано Відзив на апеляційну скаргу (далі Відзив).

У Відзиві позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішених позовних вимог є законним і обгрунтованим, просить таке залишити без змін, апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до Ухвали про відкриття апеляційного провадження від 20 січня 2020 року, на підчставі ст. 369 ч.1 ЦПК , враховуючи, що ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, було ухвалено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи. Однак, враховуючи те, що учасники справ з`явилися в судове засідання, колегія суддів ухвалила проводити розгляд апеляціійної скарги з їх участю.

Заслухавши пояснення представника відповідача ФОП ОСОБА_2 адвоката Крупника П.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача адвоката Шкодяк І.А., вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом належно встановлено, що з 17 на 18 листопада 2016 року чоловік позивача ОСОБА_4 проживав у готелі «Святослав» м.Винники.

На цей період часу у його користуванні перебував автомобіль DODGE RAM 2500,д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

При поселенні ОСОБА_4 в готель, адміністратором готелю було визначено місце припаркування автомобіля.

18 листопада о 18год.45 хв. ОСОБА_4 та адміністратор готелю були свідками того, як з даху готелю на вказаний автомобіль впала глиба снігу та льоду, спричинивши автомобілю механічні пошкодження.

Автомобіль DODGE RAM д.н.з. НОМЕР_1 на час пошкодження був застрахований у відповідача ПАТ «СК PZU Україна» на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.110401 від 10.08.2016 по АВТОКАСКО з терміном дії до 09.08.2017 року (а.с.9).

Про страховий випадок було повідомлено страхову компанію та надано весь пакет документів для здійснення застрахованій особі виплати страхового відшкодування внаслідок пошкодження застрахованого майна.

Страхова компанія у відповідності до вимог ст. 988 Цивільного кодексу України (далі ЦК) сплатила позивачу у добровільному порядку страхову виплату в розмірі 33 412,50 грн. відповідно до Звіту № PZU/ 4093 /16, виконаного на замовлення страхової компанії експертом, який співпрацює з ПрАТ «СК «PZU Україна» на постійній основі. Вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становила 75 486,92 грн., з урахуванням фізичного зносу 34 310,12 грн.

Згідно Висновку № 4862 експерта ЛНДІСЕ судової-автотоварознавчої експертизи від 11.01.2019 року ( а.с. 173-176 т.1) вартість відновлювального ремонту автомобіля марки DODGE RAM 2500, д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент ДТП 18.11.2016 року становить 81 210,56 грн.

Вирішуючи спір, даючи оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, судом враховано п.7 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.110401 від 10.08.2016 року ( Ексклюзивні умови) згідно якого враховано ліміт відповідальності страховика у випадку настання страхового випадку у розмірі 50 000, 00 грн.

Різницю у виплаті страхового відшкодування до суми ліміту відповідальності в розмірі 16 587,50 грн. судом підставно стягнуто із страховика.

Суд апеляційної інстанції погоджується із рішенням суду в частині стягнення різниці між розміром фактично заподіяної шкоди по експертному висновку та встановленого ліміту відповідальності страховика, що становить 31 210, 56 грн. ( 81 210,56- 50 000,00), що відповідає приписам ст. 1194 ЦК.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що мав місце нещасний випадок.

За змістом статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

Згідно матеріалів справи, автомобіль був припаркований на території готелю у визначеному адміністратором готелю місці, що входить у послуги готелю.

Відповідно до статей 319,322 ЦК власник зобов`язаний був утримувати належне йому майно у такому вигляді, щоб не створювати загрози для спричинення шкоди майну чи особам, які перебувають в приміщенні чи на території готелю, якщо інше не встановлено договором. (ст.322 ЦК).

За частиною 2 ст. 316 ЦК особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору.

Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.323 ЦК).

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Враховуючи вище наведене та те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права ( ст. 375 ЦК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Крупника Петра Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 25 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк