гСправа № 358/950/20 Провадження № 6/358/40/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі головуючого судді Корбута В.М., за участю секретаря судового засідання Ведмеденко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі подання головного державного виконавця Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м.Київ) Шпака Владислава Геннадійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Шпак Владислав Геннадійович (далі - державний виконавець) звернувся до суду з даним поданням, мотивуючи тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження 62234420 з виконання вимоги № ФI-6880-55, виданої 08.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу (недоїмки) в розмірі 7965,54 грн. На даний час боржник зазначене рішення не виконав, декларацію не надав, майна на праві власності не має, не працює, пенсію не отримує, на виклики до ДВС для надання пояснень щодо причин не виконання рішення суду не з`являється, про причини неявки не повідомив. Оскільки боржник ухиляється від виконання рішення і не вживає заходів по його виконанню за рахунок належного майна та доходів, що призвело до вжиття заходів примусового виконання у відповідності до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі-Закон № 1404-VIII).

Враховуючи клопотання державного виконавця про розгляд подання без його участі та положення частини четвертої статті 441 ЦПК України, суд розглянув дане подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали подання, суд приходить до переконання, що останнє задоволенню не підлягає, з таких підстав.

02 червня 2020 року державним виконавцем на підставі вимоги № ФI-6880-55, виданої 08.08.2019 року ГУ ДПС у Київській області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №6223442 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави борг (недоїмка) в розмірі 7965,54 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 02 червня 2020 року державний виконавець направив боржнику виклик до відділу ДВС, однак остання не з`явилася.

Відповідно до пункту 19 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Частиною третьою статті 441 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень або рішенням інших органів (посадових осіб), так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України від 06 червня 2008 року N 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів», а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов`язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду або рішенням інших органів (посадових осіб), зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Таким чином, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначати у поданні.

Крім того, у поданні державний виконавець повинен зазначити дані про наявність у боржника документа громадянина України на право виїзду з України і в`їзду в неї, перелік яких зазначений в статті 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України». Однак, в даному поданні та матеріалах доданих до нього відсутні дані про те, що боржник ОСОБА_1 має документ громадянина України на право виїзду з України і в`їзду в неї, що уможливлює вирішити питання про тимчасове обмеження права виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до частини четвертої статі 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Враховуючи, що державний виконавець не надав докази, які б підтверджували, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, про навмисне ухилення боржником від виконання боргового зобов`язання, коли у нього є всі реальні можливості виконати це зобов`язання (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо), про наявність у боржника документа, який надає право на виїзду з України і в`їзду до неї та не доведено, що боржник має намір виїхати за межі України з метою ухилення від виконання зобов`язань, суд вважає за необхідне в задоволенні подання державного виконавця-відмовити.

Керуючись статтями 12, 260, 261, 441 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 33 Конституції України, статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України»,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м.Київ) Шпака Владислава Геннадійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: суддя В. М. Корбут