Справа № 275/397/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Миколайчука П.В.,

з участю секретаря Довгаленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів подання державного виконавця начальника відділу Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Вангородського С.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання покладених на нього зобов`язань, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у виконавчому провадженні № 54556695 ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання покладених на нього зобов`язань перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за рішення Брусилівського районного суду у справі № 275/397/16-ц про стягнення коштів у розмірі 22 548,57 грн. Як на підставу для застосування такого обмеження державний виконавець посилається на ухилення боржником від виконання рішення суду.

На підставі ч. 4 ст. 441 ЦПК суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд подання без його участі та просив задовольнити його вимоги.

Суд, оцінюючи у сукупності досліджені матеріали подання, вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

22.08.2017 державним виконавцем Брусилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження № ВП 54556695 за виконавчим листом № 275/397/16-ц від 10.01.2017 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» коштів в розмірі 22 548,57 грн.

17.07.2020 до державного виконавця надійшла заява стягувача про внесення подання до суду про обмеження боржника у виїзді за кордон, оскільки встановлено обставини періодичного перетинання боржником кордону та існування у боржника наміру покинути межі України з метою ухилення від сплати заборгованості.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Таким чином, при вирішенні подання та встановленні тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника має бути з`ясовано чи є ці обмеження необхідними в демократичному суспільстві з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 року у справі «Хлюстов проти Росії».

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За нормою п. 5 ч. 1 ст. 6 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту ухилення останнього від виконання зобов`язань за судовим рішенням.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б стверджували факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Так, до матеріалів подання додано копію виклику боржника державного виконавця від 20.02.2020, однак відсутні докази його отримання боржником. Інші матеріали подання не вказують на умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Доказів періодичного перетинання кордону боржником та його наміру покинути межу України з метою ухилення від сплати заборгованості також суду не надано.

Крім того, з доданих матеріалів вбачається, що боржник має дохід у виді зарплати та має у власності нерухоме майно, за рахунок чого може бути погашено заборгованість перед стягувачем в порядку, визначеному Законом.

Отже, зі змісту подання державного виконавця та матеріалів виконавчого провадження не вбачається факту вчинення свідомих діянь боржником, спрямованих саме на невиконання рішення, що унеможливлює задоволення подання про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця начальника відділу Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вангородського С.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України до повного виконання покладених на нього зобов`язань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П. В. Миколайчук