Справа № 346/2743/20
Провадження № 2/346/1370/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі - головуючого - судді Веселова В.М.,

секретаря - Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду даний позов посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_5 , після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) в с. Мишин урочище «Поліна» Коломийського району Івано-Франківської обл. За життя бабуся вирішила земельну частку пай залишити позивачці у спадок, а житловий будинок у спадок іншій онуці ОСОБА_6 . Згідно роз`яснень наданих в сільській раді по правильному оформленню її волі, бабуся склала заповіт яким все своє майно заповіла ОСОБА_6 , а сертифікат на право на земельну частку( пай) розміром 17.4 умовних кадастрових гектарів передала позивачці. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , і спадкоємцями після її смерті є відповідачі по справі, які не претендують не земельну частку (пай).

З метою оформлення спадщини звернулась до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на її ім`я, оскільки є спадкоємцем по заповіту.

Просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 17.4 умовних кадастрових гектарів, що перебуває у колективній власності с.с. Мишинська в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача в судове засідання подала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовільнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання представника позивача, відповідачів, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_5 , жителька с. Мишин Коломийського району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) в с. Мишин, урочище «Поліна» Коломийського району Івано-Франківської обл.

За життя бабуся позивачки вирішила земельну частку пай залишити позивачці у спадок, а житловий будинок іншій онуці- ОСОБА_6 . Так, за життя бабуся склала заповіт яким все своє майно заповіла ОСОБА_6 , а сертифікат на право на земельну частку( пай) розміром 17.4 умовних кадастрових гектарів передала позивачці.

Відповідно до викопіровки із карти «Проект організації території земельних ділянок часток (паїв) с. Мишин, Коломийського району Івано-Франківської області» земельна ділянка гр.. ОСОБА_1 , площею 0,5190 знаходиться в с. Мишин на урочищі «Поліна» (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_5 та до сьогоднішнього дня позивачка обробляє земельну ділянку для ведення товарного господарства, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 031239 (а.с.13). Тобто позивачка фактично вступила в управління спадковим майном та належним чином прийняла спадщину.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном.

Інша спадкоємці оформили свої спадкові права на житловий будинок та отримали свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с. 23-25).

У зв`язку з прийняттям ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення» виникла необхідність оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

З метою оформлення спадщини позивачка звернулась до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), однак отримала відмову оскільки є спадкоємець по заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 16). Спадкоємцями після її смерті є відповідачі.

Згідно пункту 5 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до норм частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частиною 3 статті 1296 Цивільного Кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті такого спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 Цивільного кодексу України) та не здійснив його державної реєстрації (стаття 1299 Цивільного кодексу України).

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

При аналізі вищенаведених норм та статті 1218 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що до складу спадщини входять всі права (в тому числі і майнові) та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, випливає, що майнові права на право на земельну частку пай входять до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 .

У силу статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності дост.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Відповідачі подали до суду письмові клопотання, в яких не заперечують щодо позовних вимог позивача і просять їх задовольнити.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні позовних вимог.

На підставі наведеного та ст.15,16,328,346,392,1218,1268,1296 ЦК України, керуючись ст.ст. 197-200, 206 ч.1, 247 ч.2, 263-268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати право власності на земельну частку (пай) розміром 17.4 умовних кадастрових гектарів, що перебуває у колективній власності с.с. Мишинська в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 28 липня 2020 року.

Суддя Веселов В. М.