ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Херсон

Справа №653/3678/18

Провадження №22-ц/819/39/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Приходько Л.А.

Радченко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Крапівіної О.П., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеського району енергозбуту і електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року АТ «Херсонобленерго» в особі Генічеського РЕЗ і ЕМ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 22 квітня 2016 року, під час проведення перевірки працівниками товариства, був виявлений факт безоблікового використання ОСОБА_1 електроенергії, яке полягало у безобліковому споживанні електроенергії у помешканні відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом самовільного внесення конструктивних змін до засобу обліку, що дало змогу здійснювати його відключення, в зв`язку з чим електроенергія споживалась, але електролічильником не обраховувалась.

За фактом виявленого порушення ПКЕЕН був складений акт №228767 від 22.14.2016 року та нарахована завдана відповідачем шкода у розмірі 4608грн.16 коп., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства, вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Херсонобленерго» в особі Генічеського РЕЗ і ЕМ збитки у розмірі 4608,16 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2019 року скасувати.

Скарга мотивована тим, що працівники енергопостачальної компанії без його відома та дозволу провели перевірку та заміну електричного лічильника у належному йому домоволодінні, та виявили втручання у роботу лічильника, про що склали акт. Про цей факт він довідався зі слів ОСОБА_2 , який без відома господаря допустив працівників позивача до будинку та підписав акт про порушення Правил користування електроенергією від 22 квітня 2016 року.

Він не був запрошений на засідання комісії, участі у засіданні комісії не приймав.

Вважає, що позивач не надав доказів на підтвердження факту розкрадання ним електричної енергії, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Херсонобленерго», вказавши про законність та обґрунтованість судового рішення, просило залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Товариство зазначило, що акт про порушення Правил користування електричною енергією від 22 квітня 2016 року складений відповідно до вимог законодавства, в присутності ОСОБА_2 , який є зятем відповідача та на час перевірки перебував у будинку, проти проведення заміни лічильника та перевірки не заперечував, допустивши працівників РЕЗ і ЕМ до засобу обліку.

Складання акту про порушення Правил користування електричною енергією у відсутність порушника, але з дотриманням передбачених законом умов, не свідчить про незаконність такого акту, про що зазначив КЦС Верховний Суд у постанові від 19 серпня 2019 року у справі №756/260/17ц.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце проведення засідання комісії по розгляду акту (пункт 9 акту), проте на засідання не прибув.

Факт пошкодження засобу обліку та безоблікове використання відповідачем електричної енергії підтверджується висновком експертного дослідження, проведеного Херсонським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за результатами судово-трасологічного дослідження №1450-К від 26 грудня 2016 року, який суд обґрунтовано прийняв до уваги, та який ОСОБА_1 не спростований.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричною енергією регулюються ст.714 ЦК, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року №782/12656, з наступними змінами і доповненнями.

Відповідно до пункту 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетики та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

За змістом пункту 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно із пунктом 53 Правил, пунктом 4.1 Методики у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем; один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника; споживач має право внести до акта свої зауваження; факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог Правил оформлюється актом про порушення. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Судом встановлено, що споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією №094172 від 10 листопада 2016 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ПАТ ЕК «Херсонобленерго» в особі Генічесьукого РЕЗ і ЕМ, правонаступником якого є АТ «Херсонобленерго», відповідно до вимог п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за №1357, з наступними змінами.

22 квітня 2016 року під час проведення рейдової перевірки працівниками АТ «Херсонобленерго» у помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення споживачем електричної енергії ОСОБА_1 п.48 Правил користування електричною енергією для населення, яке полягало у вигляді самовільного внесення конструктивних змін до засобу обліку, що дало можливість здійснювати відключення електролічильника (облікового механізму), у зв`язку з чим електроенергія споживалась, але електролічильником не обраховувалась.

За фактом виявленого порушення складений акт №228767, який підписаний трьома представниками енергопостачальника та представником споживача без зауважень, останній письмово повідомлявся про засідання комісії щодо розгляду акту (а.с.4 зв.бік).

З протоколу засідання комісії по розгляду вказаного акту від 15 березня 2017 року та розрахунку вартості збитків заподіяних електропостачальній організації встановлено, що нарахування проведено у відповідності до вищезазначеної Методикивизначення обсягу та вартості електричної енергії, згідно якої сума заподіяних позивачу збитків склала 4608,16грн. (а.с.8).

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з доведеності факту порушення споживачем ОСОБА_1 п.48 Правил користування електричною енергією для населення, яке полягало в самовільному внесенні конструктивних змін до засобу обліку, внаслідок чого електроенергія споживалася безобліково, чим позивачу були заподіяно шкоду у вигляді недоврахованої електроенергії, вартість якої склала 4608,16грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказу того, що відповідач безобліково споживав електроенергію, не відповідають дійсності, оскільки актом про порушення було виявлено спосіб розкрадання електроенергії, жодних зауважень щодо правомірності дій працівників енергопостачальника при складанні акту не заявлено, факт необлікованого споживання електричної енергії ОСОБА_1 не спростовано, що давало право розглянути акт комісією та застосувати Методику при розрахунку збитків.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у постанові від 14 січня 2020 року (справа №910/17955/17) вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є окремим способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами незаконність акту від 22 квітня 2016 року та рішень комісії по його розгляду від 25 травня 2016 року та 15 березня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають залишенню без задоволення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані ними докази, яким дав правильну оцінку, постановив законне і обґрунтоване рішення, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2019 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко