Справа № 463/4964/18 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/2140/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
Провадження№ 22-ц/811/2139/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Залізничного Відділу державної виконавчої служби м. Львова на заочне рішення Личаківського районного суду м.Львова від 26 листопада 2018 року та ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування арешту на майно та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформації про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, суд,-

в с т а н о в и в:

23.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся в Личаківський районний суд м.Львова із позовом до відповідача про скасування арешту на майно та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформації про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0091, площею 0,1441 га, розташована в с.Шоломинь, Пустомитівського району, Львівської області та квартири АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (79040, м.Львів, вул.Городоцька,299, ) треті особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) про скасування арешту на майно та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформації про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна задоволено.

Скасовано арешт, що накладений постановою №1108 від 28 січня 2002 року, постановою №036/ДВ-11 від 07.03.2002 року, постановою АА №717000 від 28 лютого 2007 року Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформацію про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0091, площею 0,1441 га, розташована в с.Шоломинь, Пустомитівського району, Львівської області та квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Стягнуто з Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в межах бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2018 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кавчук А.В. про стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто судові витрати в розмірі 8300 грн. на корись ОСОБА_1 з Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Рішення та ухвалу суду оскаржив Залізничний відділ державної виконавчої служби міста Львів. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням та ухвалою. Вважає, що позов поданий не до належного відповідача. Щодо ухвали постановленої судом, зазначає що суд допустив порушення норм процесуального права, розглянувши заяву про стягнення судових витрат без участі сторін, чим позбавив права подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Відтак, оскаржувані рішення не відповідають критеріям законності та обґрунтованості, тому просить скасувати рішення та ухвалу постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Учасники справи в судове засідання повторно не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи. Позивач по справі ОСОБА_1 повідомив суд у телефонному режимі про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 372 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про день і час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом частини другої статті 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 11 серпня 2018 року позивач по справі ОСОБА_1 дізнався про те, що на його майно накладено арешт.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 134038505 від 11.08.2018 року, його майно перебуває під арештом, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0091 площею 0,1441га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Шоломинь Пустомитівського району Львівської області.

Право власності на дану земельну ділянку підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40945883 від 21.07.2015 року та Договором дарування земельної ділянки № 1226 від 27 вересня 2010 року.

Арешт також накладено на квартиру АДРЕСА_1 . Право власності позивача на квартиру підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру № ЛО 8266 від 14 січня 1997 року, видане виконкомом ЛМР.

Підставою для накладення арешту послужила постанова № 1108 від 28.01.2002 року ВДВС Залізничного РУЮ та повідомлення № 036/ДВ-11 від 07.03.2002 року ВДВС Залізничного РУЮ у яких зазначається, що ОСОБА_1 1940 року народження не виконав рішення Франківського районного суду м.Львова, а саме: не повернув ОСОБА_2 борг в сумі 23 526 грн. та виконавчий збір у розмірі 1 176,30 грн..

28 лютого 2007 року державним виконавцем ВДВС Залізничного району м. Львова Біликом В.Я. складено ще одну постанову серія АА № 717000 про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження. Згідно названої постанови накладено арешт на майно ОСОБА_1 , однак знову ж зазначена адреса місця проживання АДРЕСА_5 .

Внаслідок того, що прізвище, ім`я та по-батькові позивача та третьої особи ОСОБА_1 тотожні, державний реєстратор Червінчак М.Є. 11 січня 2007 року допустила помилку та зазначила позивача по справі ОСОБА_1 як особу боржника про яку вказано у постанові № 1108 від 28 січня 2002 року та в постанові № 036/ДВ-11 від 07 березня 2002 року та на підставі вище згаданих постанов наклала обтяження його майна. Однак, реальним боржником згідно вище названих постанов є третя особа ОСОБА_1 ..

Вважає, що внаслідок обтяження з 2007 року земельної ділянки в с.Шоломия та квартири АДРЕСА_1 , які незаконно перебувають під обтяженням, створюються йому перешкоди щодо розпорядження майном, порушується його право власності та можливість реалізувати повний комплекс прав, які належать йому як власнику згідно Цивільного кодексу України (далі ЦК) та гарантовані Конституцією України.

Постановляючи рішення суду, суд першої інстанції перевірив всі доводи позивача та прийняв законне та обґрунтоване рішення з яким погоджується суд апеляційної інстанції.

Із копії паспорта громадянина України позивач ОСОБА_1 1956 року народження, зареєстрований у АДРЕСА_6 . Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 26.09.2005 року Личаківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області. Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (а.с.4-5).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.07.2015 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка із кадастровим номером :02:003:0091 площею 0,1441 га в с.Шоломинь Пустомитівського району Львівської області та згідно з Свідоцтвом про право власності на квартиру від 14 січня 1997 року - квартира АДРЕСА_1 . (а.с.6-8).

Відповідно до постанови №036/ДВ-11 від 07.03.2002 року про накладення арешту на майно зазначається, що боржником є ОСОБА_1 1940 р.н., який не виконав добровільно рішення Франківського районного суду м.Львова , а саме: не повернув ОСОБА_2 борг в сумі 23 526 грн. та виконавчий збір у розмірі 1 176,30 грн.. Із врахуванням того, що у боржника відсутні кошти достатні для погашення боргу, державний виконавець Сокальський Д.А. наклав арешт на все майно, що належить боржнику та неправильно зазначив місце проживання боржника, а саме: замість АДРЕСА_7 прописав у постанові про накладення арешту АДРЕСА_6 . (а.с.13-14).

Відповідно до ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. ( ч.1 ст.5 ЦПК).

Способи захисту цивільних прав та інтересів прописані у частині другій ст..16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає,що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року №5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Судом першої інстанції належно з`ясовані всі обставини справи та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до абзацу 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині стягнення судових витрат в сумі 8 300 грн. за надання правової допомоги адвокатом Кавчук А.В. та 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід змінити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч.3 ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис наданих послуг виконаних адвокатом та здійснення ним необхідних витрат для надання правничої допомоги.

Із наданого суду договору протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, із Акту наданих послуг вбачається, що їх вартість становить 8 300 грн. за розрахунками адвоката Кавчук А.В. та задоволені судом.

Із оскаржуваного рішення суду встановлено, що суд стягнув із Залізничного ВДВС Львівськрого МУЮ в межах бюджетних асигнувань сплачений ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн., а відтак повторне таке стягнення не допускається.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із сумою розрахунку 8 300 грн. за правову допомогу та вважає таку завищеною. Адвокат Кавчук А.В. подавав суду позовну заяву разом із додатками та клопотання про призначення справи до судового розгляду від 02.11.2018 року (а.с.21) та власноручно написану заяву про слухання справи у відсутності його як представника (а.с. 37). Участі у судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанції адвокат Кавчук А.В. не приймав, згідно долучених квитанцій, суми оплачені у них належать ОСОБА_3 , який не є учасником справи, а тому витрати на правову допомогу слід зменшити до 3 (три) тисячі, змінивши ухвалу суду в цій частині.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. (ч.5 ст. 268 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389, 391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 26 листопада 2018 року залишити без змін.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 17.12.2018 року змінити, виклавши резолютивну частину наступним змістом:

Стягнути із Залізничного відділу Державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції в користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3 (три) тисячі гривень.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк