Справа №489/2130/19Головуючий суду першої інстанції - Коваленко І.В.
Провадження №22-ц/812/1401/20 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15 червня 2020 року, ухвалене о 16 год.30 хв. під головуванням судді Коваленка І.В. в приміщенні суду в м.Миколаєві, повний текст якого складено 22 червня 2020 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду позов до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання (а.с.16).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 вказувала, що син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору про надання освітніх послуг здобуває вищу освіту у Національному аерокосмічному університеті ім.М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут».

Термін навчання за вищезазначеним договором складає 4 роки з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року з вартістю навчання у розмірі 55 350 грн.

ОСОБА_1 вказувала, що син не працює та перебуває на її утриманні, а відповідач зі свого боку допомоги не надає.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення їх сином 23 років за умови продовження ним навчання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. З ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 15 квітня 2019 року і до закінчення їх сином навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 23 років. Також з відповідача на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення мотивоване тим, що син сторін потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі на денному відділенні, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у вказаному судом розмірі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом всіх обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити, стягнувши з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/14 частки від його доходу. У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_3 зазначав, що визначений судом розмір аліментів є завищеним та не відповідає реальним потребам сина, якими, виходячи з представлених доказів, є тільки вартість навчання у навчальному закладі.

Позивач надала заперечення на апеляційну скаргу, у яких наголошувала на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 (а.с.14).

З акту обстеження та виписки з медичної карти за 2018 рік випливає, що ОСОБА_4 має захворювання кіфоз ІІ ст. Дані про наявність у нього даного чи інших захворювань на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції відсутні.

Згідно з виписками з банківських рахунків позивач надає синові матеріальну допомогу на його утримання.

Відповідно до довідки від 31.08.2018 р. та договору про надання освітніх послуг, укладеного між Національним аерокосмічним університетом ім.М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та ОСОБА_4 , останній має здобути вищу освіту за денною формою навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року та отримати ступінь бакалавру. Вартість навчання за весь період складає 55 350 грн. (а.с.4, 5-8).

Відповідач згідно з довідкою про доходи працевлаштований у Північно-Уральському міжрегіональному управлінні охорони ПАТ «Газпром» Російської Федерації та за період з січня по грудень 2018 року отримав дохід в сумі 2 493 031,96 російських рублів, з яких відраховано податки в сумі 324 094 російських рублів (а.с.63).

Виходячи з судового наказу від 12 лютого 2010 року мирового судді судової дільниці №1 міста Надим Російської Федерації з ОСОБА_5 , починаючи з 09 лютого 2010 року, стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку до досягнення сином повноліття (а.с.62).

22 листопада 2019 року відповідачем укладено кредитний договір з АТ «Газпромбанк» строком до 18 листопада 2024 року, відповідно до умов якого він отримав 1 050 000 російських рублів зі сплатою 13,5% річних (а.с.64-68).

Встановивши, що син відповідача ОСОБА_4 продовжує навчатися у Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський Авіаційний інститут» та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_3 , який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 аліментів.

Але суд не врахував, що аліменти, які спрямовані на утримання дитини, повинні бути не тільки достатніми, але і співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

На думку колегії суддів, районним судом не в повній мірі було враховано матеріальне становище відповідача та наявність у нього неповнолітнього сина, щодо якого він також має аліментні зобов`язання, а також наявність обов`язку у обох батьків надавати допомогу синові.

Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів повинен бути зменшеним до 1/8 частини доходів відповідача щомісячно.

За такого рішення районного суду в частині визначення розміру аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає зміні.

Крім того, підлягає зміні у рішенні суду час, з якого присуджуються аліменти, оскільки вказані аліменти стягуються на повнолітню дитину. Син сторін набув повноліття 11 травня 2019 року, а позивач звернулася до суду через пошту 09 квітня 2019 року, тобто до досягнення ним 18 річного віку.

А тому норми ст.191 СК України, які регламентують, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, не можуть бути застосовані.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15 червня 2020 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 травня 2019 року, і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 02 вересня 2020 року.