ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 680/684/18
Провадження № 22-ц/4820/1347/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Садік Н.Д.,

з участю: представника позивача Смірнової С.М.,

відповідача ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №680/684/18 за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 червня 2020 року (суддя Яцина О.І., повне судове рішення складено 05 червня 2020 року) в справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання повернення автомобіля.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У серпні 2018 року Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання повернення автомобіля, в обґрунтування якого зазначав, що рішенням Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації від 09 лютого 2011 року №03/03-1251 особа з інвалідністю ЧАЕС І групи ОСОБА_3 була забезпечена автомобілем Славута ЗАЗ-110 року випуску з правом передачі користування ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. З 2014 року Управління соціального захисту населення Новоушицької районної державної адміністрації на адресу ОСОБА_1 неодноразово надсилало листи щодо перереєстрації зазначеного автомобіля на своє ім`я у встановленому законодавством порядку або повернення транспортного засобу. Проте, відповідач до органів соціального захисту населення з цього питання не звертався. Дії ОСОБА_1 порушують права інших осіб з інвалідністю, які перебувають на черзі в Департаменті соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації на отримання автомобіля безоплатно або на пільгових умовах.

Тому, позивач просив зобов`язати відповідача повернути автомобіль Славута ЗАЗ-110 року випуску, яким була забезпечена ОСОБА_3 через органи соціального захисту населення.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 червня 2020 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення норм матеріального права, безпідставне застосування позовної давності.

У відзивах відповідач і його представник просять рішення суду першої інстанції, яке вважають законним та обґрунтованим, залишити без змін.

У засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримала. Відповідач і його представник визнали апеляційну скаргу необґрунтованою в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в 2011 році на підставі рішення Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації ОСОБА_3 як особа з інвалідністю ЧАЕС І групи за рахунок коштів державного бюджету була забезпечена автомобілем Славута ЗАЗ-110308-44 (модифікація М) з правом передачі користування ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Листами Управління соціального захисту населення Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області №555 від 05.03.2014 року; №116 від 16.01.2015 року; №116 від 08.04.2015 року; №369 від 12.02.2016 року; №562 від 08.02.2017 року; №472 від 12.02.2018 року та листами Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації №04.03-3620 від 02.04.2018 року; №04.03-12175 від 14.06.2018 року відповідачу пропонувалося перереєструвати зазначений автомобіль на своє ім`я у встановленому законодавством порядку або повернути транспортний засіб для забезпечення ним іншої особи з інвалідністю, яка перебуває на обліку.

ОСОБА_1 не переоформив і не повернув вказаний автомобіль.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові суд мотивував пропуском позивачем позовної давності.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім`ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який:

мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті;

був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації;

не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

За змістом статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною першою статті 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, №22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Установивши, що позов є доведеним, але позивач, дізнавшись у 2014 році про незаконність перебування спірного автомобіля у відповідача, з указаним позовом звернувся в суд лише у серпні 2018 року, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відмову в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, передбаченої статтею 257 ЦК України, про застосування якої заявив ОСОБА_1 22 жовтня 2019 року (а.с.48).

Така позиція суду узгоджується з висновком щодо застосування відповідних норм права, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі №294/89/16-ц.

У зв`язку з наведеним не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та безпідставність застосування позовної давності.

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач О.І. Талалай

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта