19.08.2020 Провадження № 2/331/1078/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Антоненка М.В., при секретарі Андрієнко С.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Шанс», ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимов на предмет спору Мельник Олена Геннадіївна - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу про визнання права власності на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходяться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Шанс», ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимов на предмет спору Мельник Олена Геннадіївна - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу про визнання права власності на спадщину за законом.

19.08.2020 року від представника позивача ОСОБА_3 до канцелярії суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «НИК2020», мотивуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 6постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»роз`яснено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальнаможливістьзахиститисвої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язків елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засібце запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, як би стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

18 червня 2020 року ТОВ «Компанія «Шанс» ОСОБА_2 вчинено дії спрямовані на відчуження майна, яке належить на праві власності товариству, засновниками якого були ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .. Останній в свою чергу неправомірно здійснив дії спрямовані на виключення померлого із числа учасників товариства.

15 червня 2020 року створено Товариство з обмеженою відповідальністю «НИК2020», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис за № 1 049279.

У відомостях про засновників (учасників) товариства «НИК2020» зазначено, що засновниками (учасниками) товариства є ОСОБА_5

Адреса засновника: АДРЕСА_1 , розмір внеску до статутного фонду (грн.): 1000.00 грн. та товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Шанс" Код ЄДРПОУ засновника: 3007750, адреса засновника: 69067, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Заводський район, вулиця радіаторна, будинок 48А, розмір внеску до статутного фонду (грн.): 40000.00 грн..

У відповідності до умов протоколу № 1 установчих зборів засновників ТОВ «НИК2020», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Шанс» передало, а ТОВ «НИК2020» прийняло до статутного капіталу ТОВ «НИК2020» наступне нерухоме майно:

-Нежитлове приміщення, літ.А-2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 6, загальною площею 35,6 кв.м.;

-Нежитлове приміщення, літ.А-2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 7, загальною площею 150,5 кв.м., що належать ТОВ «Компанія «Шанс» на праві власності на підставі договору №955 купівлі - продажу державного майна шляхом викупу, посвідченого Лучко Н.Г. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 25 квітня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №470.

Крім того, для проведення передачі зазначеного майна, відповідачем вчинено дії спрямовані на оцінку майна, виконано грошову оцінку нерухомого майна, яка склала 40 000,00 грн..

Тобто дослідивши акт приймання передачі нерухомого майна, внеску до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «НИК2020», можливо дійти висновку про намагання відповідача та ТОВ «Компанія «Шанс» вчинити дії спрямовані на унеможливлення в подальшому позивачем скористатись власними правами відносно майна, яке належить товариству «Компанія «Шанс» на праві власності та відповідно, позивач та відповідач у справі мають пряме пропорційне право на володіння та розпорядження майном належним товариству.

Разом з заявою про забезпечення позову позивач надав витяг з реєстру нерухомого майна згідно якого за ТОВ «НИК2020» () зареєстровано майно, яке передано від ТОВ «Компанія «Шанс» () на його користь згідно акту приймання передачі нерухомого майна, внеску до статутного капіталу, який підписаний відповідачем ТОВ «Компанія «Шанс» та відповідачем ОСОБА_6 18 червня 2020 року.

Зазначене майно може бути продано або якимось іншим чином відчужене, що в подальшому призведе до не виконання рішення суду та порушення прав позивача.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з урахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 81, 149-153, 260, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Шанс», ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимов на предмет спору Мельник Олена Геннадіївна - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу про визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «НИК2020» (, 69106, м. Запоріжжя, вул. Фільтрова, б.19), а саме:

-Нежитлове приміщення, літ.А-2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 6, загальною площею 35,6 кв.м.;

-Нежитлове приміщення, літ.А-2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 150,5 кв.м.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «НИК2020» (, 69106, м. Запоріжжя, вул. Фільтрова, б.19).

Копію ухвали про забезпечення позову направити особам, яких стосуються заходи забезпечення, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду не було вручено учасники справи у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Згідно п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через суд першої інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання один рік з дня її винесення.

Суддя: М.В. Антоненко