Провадження номер 2/741/601/20
Єдиний унікальний номер 741/1027/20
РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня 2020 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Качан О.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_3 , спадкова справа за її заявою про прийняття спадщини заведена Носівською районною ДНК. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 . Позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом. Спадщину він прийняв, спадкова справа відкрита в приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Рекухи Р.Б. Приватний нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи правовстановлюючого документа на спадкове майно. Саме тому позивач звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .

У судове засідання позивач не з`явився, але подав до суду заяву, у якій указав, що підтримує свої позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу без участі позивача.

Представник відповідача Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, у якій указав, що відповідач визнає позовні вимоги та просить справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Мринської сільської ради Чернігівської області № 453/03-08, № 452/03-08 від 29 липня 2020 року (а. с. 9, 10).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини спірного житлового будинку, яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 64). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_3 була дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 8). Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_3 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 451/03-08 від 29 липня 2020 року (а. с. 11). Отже, вона є такою, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті свого чоловіка.

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 № 92/2010, заведеної Носівської районною ДНК, убачається, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а. с. 60-62).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_2 також 1/2 частини спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини спірного житлового будинку, яка належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору, та на 1/2 частини спірного житлового будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 (разом: цілий будинок).

За життя ОСОБА_3 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 58). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом.

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 13). Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті.

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 № 1/2020, заведеної приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Рекухою Р.Б., убачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , подавши в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Рекухи Р.Б. ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає (а. с. 39-55).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на час своєї смерті була зареєстрована одна в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 450/03-08 від 29 липня 2020 року (а. с. 12). Отже, інших спадкоємців, крім ОСОБА_1 , які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає.

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на спірний житловий будинок, оскільки відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 45/02-31 від 03 червня 2020 року (а. с. 25).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 17-21).

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 18 серпня 2020 року становить 79200 грн. (а. с. 22-23).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст. ст. 200, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 82,6 кв. м житловою площею 34,1 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Крупина