РІШЕННЯ

Іменем України

27.08.2020 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

за участю секретаря Турчак М.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від № НОМЕР_1 , позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстрована також її онука - ОСОБА_2 , 1991 року народження. Вже більше 6 років відповідач знаходиться за межами України та не збирається повертатися. Факт не проживання відповідача можуть підтвердити сусіди по будинку. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 25.08.2020 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання подала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак в матеріалах справи наявна офіційна заява про визнання позову від 02.07.2020 року, зроблена у м. Торонто.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи правові позиції сторін, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до змісту норм статей 1,6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 09.12.1994 року № НОМЕР_1 , квартира, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Згідно угоди про розподіл частин квартири серії АЕА №909076,за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за кожним визначається по 1/5 (одній п`ятій) ідеальній частині права власності на квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Згідно договору дарування від 12.07.2001 року серії АЕА №909078, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 подарували належні їм 3/5 (три п`ятих) частин квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 прийняла в дар ці частини квартири.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 12.07.2001 року серії АЕА №909077, ОСОБА_3 продала належну неповнолітній ОСОБА_2 1/5 (одну п`яту) частину квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 купила цю частину квартири.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої ЛКП «Вулецьке» від 17.06.2020 року №1189, в квартирі по АДРЕСА_1 , зареєстровано двоє осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Актом ЛКП «Затишне» №75 від 20.01.2020 року та актами ЛКП «Вулецьке» №183 від 02.03.2020 року та №235 від 15.06.2020 року підтверджується факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно статті 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Отже, визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням здійснюється на підставі судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідач позовні вимоги визнала повністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 4, 5, 10, 12, 76-80, 89, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, на підставі статтями 15, 16, 168, 316, 319, 383, 391, 405 ЦК України, статтями 71, 72, 91, 92, 98, 99, 150, 156, 168 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Мартьянова С.М.