Справа №295/5710/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі судового засідання Поліщук К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити його на посаді голови правління гаражного кооперативу та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він працював головою правління цієї громадської організації. Рішенням правління гаражного кооперативу від 30.12.2015р. №43 його звільнено з посади з 04.01.2016 р. згідно ч. 4 ст. 36 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки воно відбулося без законної правової підстави та з недотриманням порядку, чим порушені його трудові права.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2016 р. позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 на посаді голови правління Міської громадської організації «ГК «Світанок» з 04 січня 2016р.; вирішено стягнути з МГО «ГК «Світанок» в дохід держави судовий збір в розмірі 1102,40 грн.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 20.09.2016 р. апеляційну скаргу МГО «ГК «Світанок» задоволено частково, рішення суду першої інстанції від 08.06.2016 р. змінено, виключено з мотивувальної частини рішення висновок про наслідки пропуску строку звернення до суду; змінено в резулятивній частині рішення: в абзаці другому дату поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління МГО «ГК «Світанок» з «04 січня 2016 р.» на « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та в абзаці третьому суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає до стягнення, з «11 709 грн. 70 коп.» на «16 486,03 грн.»; доповнено резолютивну частину рішення після абзацу третього абзацами наступного змісту:

«Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми місячного платежу в розмірі 3389,65 грн. підлягає до негайного виконання»;

«Суд визначає суми до стягнень на користь позивача без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів.

У решті рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2016р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 р. касаційну скаргу голови правління Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» задоволено частково, а саме: рішення Богунського рацонного суду м. Житомира від 08.06.2016 р. та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 20.09.2016 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В постанові від 03.07.2019 р. Верховний суд вказав, що «звертаючись до районного суду із позовною заявою, ОСОБА_1 заявлено вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, зі змісту позовної заяви убачається, що по суті позивач оскаржив рішення правління, оформлене протоколом зборів, про його звільнення. Суди не звернули увагу, що ОСОБА_1 посилається на неправомірне звільнення його з посади голови правління, вважаючи, що на нього поширюються гарантії, передбачені ст. 255 КЗпП України».

Також Верховний суд у своєму рішенні вказав, що відповідно до змісту Статуту МГО «ГК «Світанок» від 23.03.2000 р., зокрема п.1.2.4, ця громадська організація має статус непідприємницького товариства, основною метою якого не є одержання прибутку; посада голови правління відноситься до виборних посад; згідно з ч. 3 ст. 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу товариства можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх обов`язків; зміст положень ч.3 ст. 99 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства відкликати члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив.

Також у своєму судовому рішенні Верховний суд вказав й на те, що судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки та не проаналізовано статут МГО «ГК «Світанок», не встановлено, чи належить ОСОБА_1 до членів громадської організації, у якому порядку призначається та звільняється з посади голова правління та чи є спірні правовідносини такими, що можуть випливати з корпоративних.

Крім того, Верховний суд у постанові від 03.07.2019 р., з врахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постановах: від 28.11.2018 р. у справі № 562/304/17, провадження №14-471цс18 та від 09 квітня 2019 р. у справі № 916/1295/18, провадження №12-4гс19, вказав, що корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Корпоративним є спір, зокрема щодо управління, діяльності юридичної особи суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (член) такої юридичної особи.

В судовому засіданні 01.06.2020 р. відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження у цивільній справі. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 є членом ГО «ГК «Світанок Плюс» (на час звільнення член МГО «ГК Світанок»), має намір поновитись на виборній посаді - голови Правління МГО «ГК Світанок», з якої його звільнено за ініціативою уповноваженого орану - правлінням МГО «ГК «Світанок» (протокол засідання зборів правління від 30.12.2015р. №43), даний спір виник із корпоративних відносин, а тому згідно ст. 12 ГПК України, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Представник Відповідача адвокат Струкова Л.В. підтримала заявлене кулопотання та просила закрити провадження у цій справі з вказаних вище підстав за п.1 ч. 1 ст. 2555 ЦПК України у зв`язку з підвідомчістю даного спору господарському суду.

Позивач на розгляд справи не з`явився, уповноваженого представника у судове засідання не направив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, дослідивши клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, а саме справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 3 ст. 263 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Вказана норма прямо передбачає, що розгляд справ розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з трудових крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядаютьсправи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно із частиною третьою статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання», громадська організація це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Відповідно до частини п`ятої статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання», громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

У пункті 1.2.4 Статуту Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» від 23.03.2000 р. зазначено, що вона є юридичною особою, тому громадська організація має статус непідприємницького товариства.

Судом встановлено, що на засіданні Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» від 27.04.2013 р. головою правління обрано ОСОБА_1 .

Протоколом правління гаражного кооперативу «Світанок» від 30.12.2015 р. № 43 його звільнено з посади з 04.01.2016 р., оскільки він не виправдав довіру правління громадської організації.

Наказом голови правління МГО «ГК «Світанок» ОСОБА_2 від 04.01.2016 р. №1 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади голови правління.

Зі змісту статуту Міської громадської організації «ГК «Світанок» вбачається, що голова правління обирається правлінням із складу членів правління.

Згідно із частиною третьою статті 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу товариства можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства відкликати члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив.

Згідно ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Отже, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини його членів з кооперативом, що пов`язані зі створенням, діяльністю, припиненням діяльності такої юридичної особи, а також з управлінням нею, є корпоративними, аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі № 509/577/18, від 01.10.2019 року у справі № 910/7554/18, від 09.04.2019 р. у справі № 916/1295/18, від 28.11.2018 р. у справі № 562/304/17.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював головою правління Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок». Повноваження із обрання голови правління та його заступника визначені статутом Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» від 23.03.2000 р. є виключною компетенцією правління гаражного кооперативу «Світанок». Відповідно, посада голови правління відноситься до виборних посад.

Звертаючись до суду із позовною заявою, ОСОБА_1 заявлено вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому ОСОБА_1 посилається на неправомірне звільнення його з посади голови правління, вважаючи, що на нього поширюються гарантії, передбачені статтею 235 КЗпП України.

Враховуючи викладене та виходячи з того, що корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав, а корпоративним є спір, зокрема щодо управління, діяльності юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (член) такої юридичної особи, оскільки станом на день звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління він був членом Міської громадської організації «ГК Світанок», суд дійшов висновку, що спірні правовідносини є такими, що випливають з корпоративних прав та спір має розглядатись в порядку господарського судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 255, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок», правонаступник «Громадська організація «Гаражний Кооператив «Світанок Плюс», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомир І.Г. Перекупка