Номер провадження: 22-ц/813/8738/20
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гніздовської Ганни Михайлівни на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2020 року про відмову у забезпечені позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Мільйон 2», Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Авісто», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Мільйон 2» на свою користь грошові кошти у розмірі 5000 Євро, що у гривневому еквіваленті становить 162 781 грн. та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Авісто» 2000 Євро, що у гривневому еквіваленті становить 65 112,40 грн. Позовна заява мотивована тим, що вищезазначені кошти були передані позивачем у якості авансу відповідачам на підставі відповідного договору з метою укладення договору-купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 . Проте, договір купівлі-продажу укладено не було та відповідачі відмовляються повертати позивачу аванс, що стало підставою його звернення до суду.

Разом з тим, позивач просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 з метою запобігання ситуації невиконання відповідачем рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2020 року відмовлено у забезпеченні позову.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Гніздовська Ганна Михайлівна подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2020 року скасувати та заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи в режимі відео конференції не подавали.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Гніздовської Ганни Михайлівни надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності апелянта.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Таким чином, одним із критеріїв вжиття заходів забезпечення позову є співмірність із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Авісто» 2000 Євро, що у гривневому еквіваленті становить 65 112,40 грн, а вартість квартири в м.Одесі загальною площею 159.8 км., житловою площею 57.5 кв.м., на яку позивач просить накласти арешт, в рази перевищує ціну заявлених до ПАТ «ЗНВКІФ «Авісто» вимог. Так, середня ринкова ціна за квадратний метр квартири в цьому ж будинку, за даними ОЛХ, коштує 1000 доларів США. Таким чином заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач повністю не співмірні із заявленими ним позовними вимогами.

Відповідно до Статуту, ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Авісто» є інститутом спільного інвестування, що надає фінансові послуги на ринку цінних паперів, створеним у формі акціонерного товариства відповідно до рішення засновників на визначений Статутом строк для провадження виключно діяльності зі спільного інвестування. Товариство створене з метою отримання прибутку шляхом здійснення діяльності зі спільного інвестування. Активи товариства можуть складатися з грошових коштів, в тому числі в іноземній валюті, на поточних та депозитивних рахунках, відкритих у банківських установах, банківських металів, об`єктів нерухомості, цінних паперів, майнових прав і вимог, а також інших активів дозволених законодавством України, з урахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про інститути спільного інвестування». Активи Товариства можуть повністю складатися з коштів, нерухомості, корпоративних прав, прав вимоги та цінних паперів, що не допущені до торгів на фондовій біржі. До скдаду активів Товариства можуть входити боргові зобов`язання, а також Товариство має право надавати кошти у позику. Відповідно до п.2.7 Статуту, Товариство має самостійний баланс, поточні, депозитні рахунки, рахунки в цінних паперах та інші рахунки (в тому числі в іноземній валюті) в банківських і небанківських установах України та інших держав.

Відповідно до п.3.1 Статуту розмір статутного капіталу Товариства становить 500 000 000 гривень, що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на грошові кошти, що належать відповідачу.

За таких обставин, за наявності у відповідача іншого капіталу, відмінного від нерухомого майна, відповідачу доцільніше звертатися із заявою про забезпечення позову в порядку ч.1 п.1 ст.150 ЦПК України в межах заявленої позивачем суми.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Авісто», з капіталом в 500 000 000 гривень має намір ухилятися від виконання рішення суду. Такі доводи апелянта є його припущеннями, бездоказові та не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, з урахуванням не співмірності заходів забезпечення позову.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гніздовської Ганни Михайлівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2020 року про відмову у забезпеченні позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.12.2020 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк