Справа № 509/6183/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у смт.Овідіополь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Овідіопольський РВ ГУДМС України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 р., ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просила суд встановити факт її проживання на території України з 12.01.1981 р. по 01.01.1992 р. і постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 р.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, сповіщено належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Законудає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 рокупередбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України ст.9Закону України«Про громадянство України» 1991 року усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України /24 серпня 1991 року/ постійно проживали на території України, є громадянами України.

Згідно п. 5 ч. 2ст.293 ЦПКУкраїни суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України.

Факт постійного безперервного проживання заявниці на території України підтверджується поясненнями заявника та наявними у матеріалах справи доказами довідкою від 11.10.2019 р. №02-17-1189, виданою Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, витягом з домової книги.

Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт постійного безперервного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст.2,293,294,315-319 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала на території України з 12.01.1981 р. по 01.01.1992 р. і постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кочко В.К.