Справа № 283/518/17-ц
провадження №4-с/283/5/2020
У Х В А Л А

02 вересня 2020 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині скаргу приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» на дії та рішення старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рай Тетяни Сергіївни щодо накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Коростенський завод МДФ», виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та щодо винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62331085,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 року генеральний директор ПрАТ «Коростенський завод МДФ» ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рай Тетяни Сергіївни щодо накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Коростенський завод МДФ», виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та щодо винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62331085.

У поданій до суду скарзі скаржник зазначив, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 12.03.2020 року у цивільній справі №283/518/17-ц стягнуто з приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, 868,97 грн. витрат на професійну правову допомогу та 3332,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

На виконання рішення суду 10.06.2020 року було видано виконавчий лист та в подальшому відкрите виконавче провадження державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

11.06.2020 року ПрАТ «Коростенський завод МДФ» перерахував на рахунок ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 48134,91 грн., відрахувавши при цьому податок з доходів фізичних осіб.

07.07.2020 року державним виконавцем Рай Т.С. винесено постанову про арешт коштів боржника, з якої вбачається, що ПрАТ «Коростенський завод МДФ» рішення суду в повному обсязі не виконав, а тому накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику.

Отже, у поданій до суду скарзі, скаржник просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рай Тетяни Сергіївни щодо накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Коростенський завод МДФ» у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 6808,54 грн.; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця від 07.07.2020 року про арешт коштів боржника.

Представник приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» за довіреністю Пашинський Ю.А. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Старший державний виконавець Коростенського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рай Тетяна Сергіївна до суду не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, а також відзив на скаргу ПрАТ «Коростенський завод МДФ», в якому зазначила, що на підставі виконавчого листа по справі №283/518/17-ц від 12.03.2020 року, виданого Малинським районним судом Житомирської області, державним виконавцем було відкрите виконавче провадження ВП №62331085. Так, у даному виконавчому документі зазначено, що з приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, 868,97 грн. витрат на професійну правову допомогу та 3332,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Так як державним виконавцем було встановлено, що боржник сплатив 48134,91 грн. до відкриття виконавчого провадження, то від загальної суми, яка підлягала стягненню за рішенням суду у розмірі 5420,97 грн. до примусового стягнення у виконавчому провадженні підлягало 6066,06 грн. Саме з цієї суми на підставі ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» був вирахуваний виконавчий збір та згідно ст. 42 Закону розмір мінімальних витрат 135,87 грн., а всього 6808,54 грн. Отже, у поданому відзиві державний виконавець просить в задоволенні скарги ПрАТ «Коростенський завод МДФ» відмовити за безпідставністю.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що 12.03.2020 року рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 12.03.2020 року у цивільній справі №283/518/17-ц стягнуто з приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, 868,97 грн. витрат на професійну правову допомогу та 3332,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

На виконання рішення суду 10.06.2020 року було видано виконавчий лист (а.с.14).

11.06.2020 року ПрАТ «Коростенський завод МДФ» перерахував на рахунок ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 48134,91 грн., відрахувавши при цьому податок з доходів фізичних осіб у розмірі 5599,44 грн. (а.с.3).

07.07.2020 року державним виконавцем Рай Т.С. винесено постанову про арешт коштів боржника, з якої вбачається, що ПрАТ «Коростенський завод МДФ» рішення суду в повному обсязі не виконав, а тому накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с.2).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Строки звернення зі скаргою на дії державного виконавця є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Встановлено, що заявником не пропущені строки звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України від 02 червня 2016 року №1404 «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Водночас ст. 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом Кодексом.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом ІV Кодексу.

Згідно з п. 162.1 ст. 162 ПК України (далі по тексту Кодекс) платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні та податковий агент.

Статтею 168 Кодексу встановлено порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету.

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Так, згідно із пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Кодексу, податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку, визначену ст. 167 Кодексу.

Податковим агентом визнається особа, на яку Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків (п. 18.1 ст. 18 Кодексу).

При цьому податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені Кодексом для платників податків (п. 18.2 ст. 18 Кодексу).

Аналіз вказаних обставин дозволяє дійти висновку, що податковий агент має нарахувати, утримати та сплатити податок на доходи фізичних осіб з доходу, нарахованого на підставі рішення суду.

За п.168.1.2 ст. 168 Кодексу, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий агент (боржник у ВП№62331085) перерахував на рахунок Казначейства України грошові кошти у сумі 5599,44 грн., які являють собою податок на доходи фізичних осіб (а.с.3).

Отже, аналіз вказаних обставин, дозволяє суду дійти висновку, що боржником виконані всі вимоги Закону та сплачено суму відповідно до рішення суду з вирахуваннями, які передбачені Податковим кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ПрАТ «Коростенський завод МДФ» діяв відповідно до вимог Закону, а тому варто визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рай Тетяни Сергіївни щодо накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Коростенський завод МДФ», виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та щодо винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62331085 неправомірними; скасувати постанову про арешт коштів боржника від 07.07.2020 року.

Матеріали справи не містять підтвердження понесених заявником судових витрат.

Керуючись статтями 450-451 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Скаргу приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» на дії та рішення старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рай Тетяни Сергіївни задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рай Тетяни Сергіївни щодо накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Коростенський завод МДФ», виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 07 липня 2020 року у виконавчому провадженні №62331085.

Постанову старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рай Тетяни Сергіївни від 07 липня 2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62331085 - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя