ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року м. Чернівці Справа № 714/525/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Скрипка С.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Острицька сільська рада Герцаївського району,

третя особа: Управління ДАБІ в Чернівецькій області,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2019 року, ухваленого під головуванням судді Єфтемія С.М., дата складання повного тексту рішення 29.11.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Острицької сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме житловий будинок з приміщеннями для фізкультурно-оздоровчих занять літера «А», площею 931,70 кв.м., сарай літера «Б», криниця № 1, яма вигрібна № 2, хвіртка № 3, огорожа № 4, змощення літера «І», що розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2013 року він став власником земельної ділянки 0,09 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На зазначеній земельній ділянці з метою поліпшення житлово-побутових умов проживання його сім`ї проведено самочинне будівництво індивідуального житлового будинку з приміщеннями для фізкультурно-оздоровчих занять літ. «А», сараю літ. «Б».

У 2018 році ОСОБА_1 замовив, а ЧКБТІ виготовило технічний паспорт, та на відповідність індивідуального житлового будинку з приміщеннями для фізично-оздоровчих занять замовлено, а ЧКБТІ виготовлено звіт про проведення технічного

Провадження №22-ц/822/151/2020 Категорія 5

обстеження, згідно якого об`єкт придатний до нормальної експлуатації, недоліки відсутні.

16.12.2018 року отримав лист №76 від відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Герцаївської РДА, з якого вбачається, що спірний об`єкт побудовано з дотриманням ДБН відносно будівель та споруд, розташованих на прилеглих сусідніх земельних ділянках, а згідно листа ДАБІ від 19.03.2019 року №1024-1.20/2-473 щодо звернення про прийняття в експлуатацію спірного об`єкту зазначено про відсутність даних щодо реєстрації дозвільних документів на будівництво об`єкта «Індивідуальний житловий будинок з приміщеннями фізкультурно-оздоровчих занять» за адресою АДРЕСА_1 та вказано, що з метою введення в експлуатацію самочинно побудованого об`єкта будівництва ОСОБА_1 необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права власності.

На підставі наведеного просив позов задовольнити.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду від позивача ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Вказує, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи.

Посилається на обставини викладені в позовній заяві.

Наголошує, що спірна нерухомість відповідає встановленим будівельно-технічним, санітарним та пожежним нормам, не порушує права та інтереси інших осіб, побудована на земельній ділянці, яка відведена для будівництва та обслуговування будинку.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що орган місцевого самоврядування та третя особа ДАБІ не заперечували відносно задоволення позову та вказували, що ново створені об`єкти нерухомості придатні до експлуатації та відповідають вимогам ДБН і придатні до експлуатації.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів наявності у нього належного дозволу та належно затвердженого проекту на спірне будівництво.

Окрім того, звіт про проведення технічного обстеження спірного нерухомого майна не містить повних відомостей щодо додержання позивачем при будівництві спірного будинку санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил.

Сам лист управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецької області про відмову у прийнятті до експлуатацію спірного житлового будинку не може підмінити рішення з цього питання - рішення інспекції про відмову у видачі сертифікату.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Герцаївської державної нотаріальної контори Опришко С.І., зареєстрованого у реєстрі за № 1567 став власником земельної ділянку площею 0,09 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:002:0953, яка розташована по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7-8, 66).

На вказаній земельній ділянці ОСОБА_1 побудував житловий будинок з приміщеннями для фізкультурно-оздоровчих занять літера «А», площею 931,70 кв.м., сарай літера «Б», криниця №1, яма вигрібна №2, хвіртка №3, огорожа №4, замощення літера «І», що підтверджується технічним паспортом на вказаний будинок (а.с.9-15).

За результатами технічного обстеження, проведеного ЧКОБТІ від 26.12.2018 року на замовлення ОСОБА_1 щодо об`єкта індивідуального житлового будинку з приміщеннями для фізкультурно-оздоровчих занять, розташованого по АДРЕСА_1 , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.16-29).

Згідно листа ДАБІ від 19.03.2019 року №1024-1.20/2-473 щодо звернення про прийняття в експлуатацію спірного об`єкту зазначено про відсутність даних щодо реєстрації дозвільних документів на будівництво об`єкта «Індивідуальний житловий будинок з приміщеннями фізкультурно-оздоровчих занять» за адресою АДРЕСА_1 та вказано, що з метою введення в експлуатацію самочинно побудованого об`єкта будівництва ОСОБА_1 необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права власності на останній (а.с.32-33).

За змістом ст.ст.328, 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються ст.376 цього Кодексу (частина 4 статті 375 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2 ст.376 ЦК).

Разом з цим, в силу ч.5 ст.376ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майн, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль визначено як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства» передано на місцевий рівень повноваження, пов`язані з наданням дозвільних документів на початок будівельних робіт та прийняття об`єктів в експлуатацію.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За змістом ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Таким чином, під належним дозволом слід розуміти передбачений ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний проект.

Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Доводи апеляційної скарги з приводу отримання відмови від управління ДАБІ у Чернівецькій області, як на підставу для звернення до суду з позовом є безпідставними, виходячи з наступного.

За положеннями п.2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до ІІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно п.3 наведеного Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Пунктом 17 зазначеного Порядку визначено, що замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронний кабінет до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації: щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку.

В силу п.18 зазначеного Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

У разі подання декларації через електронний кабінет перевірка повноти даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру під час її заповнення замовником. Реєстрація декларації шляхом внесення до реєстру даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично у день її надходження.

Матеріали справи не містять доказів подання ОСОБА_1 декларації у способи, які визначені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Отже, визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що хоча позивач звертався до відповідного органу з наведеного питання, однак матеріали справи не містять доказів того, що його питання розглядалося по суті; відмови у прийнятті в експлуатацію об`єкту будівництва він не отримував; проектна документація на самочинне будівництво відсутня; а сам лист ДАБІ у Чернівецькій області містить лише роз`яснення норм чинного законодавства, яке надане ОСОБА_1 на його звернення, а його зміст не наділений силою обов`язковості для суду.

Також, суд апеляційної інстанції наголошує, що захист права щодо самочинного будівництва в судовому порядку має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу саме у встановлений законом спосіб, чого позивачем не було отримано, отже лист уповноваженого органу не ототожнюється з рішенням про відмову та не дає підстав вважати про наявність спору про право.

Висновок суду першої інстанції про відсутність доказів щодо додержання позивачем при будівництві спірного будинку санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил не має вирішального значення у цій справі та не впливає на правильність рішення суду про відсутність порушеного права, за яким звернувся позивач.

Таким чином, доводи апеляційної скарги законність висновків суду першої інстанції по суті вимог не спростовують, а рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В силу п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий підпис /І.Н. Лисак/

Судді підписи /Н.К. Височанська, І.Б. Перепелюк/