КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року місто Київ

справа № 758/7228/20

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 01 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження, постановлену під головуванням судді Ларіонової Н.М., у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 у період з 26 липня 2018 року по 22 червня 2020 року.

Вказувала, що встановлення даного факту необхідне для встановлення правового режиму майна набутого нею та ОСОБА_3 в період проживання без реєстрації шлюбу, вирішення майнових питань за борговими зобов`язаннями.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якійпосилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що вона звернулась до суду із зазначеною заявою з огляду на те, що у період з 26 липня 2018 року по 22 червня 2020 року вона та ОСОБА_3 проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведуть спільний побут, піклуються один про одного, мають спільний сімейний бюджет і взаємні права та обов`язки, поліпшують умови свого спільного проживання та побуту.

Вказувала, що встановлення факту проживають однією сім`єю з ОСОБА_3 необхідно для вирішення майнових питань за борговими зобов`язаннями, а також встановлення правового режиму майна набутого нею та ОСОБА_3 в період проживання без реєстрації шлюбу.

Зазначала, що жодної вимоги щодо майна не було заявлено.

Посилалась на те, що суд не врахував, що мало місце подання нею до місцевого суду заяви в порядку окремого провадження, а не позовної заяви.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.

У судовому засіданні апеляційного судупредставникзаявника апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справи у його відсутність на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення представника заявника, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за даною заявою, суд першої інстанції виходив з того, що з заяви вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Стаття 55 Конституції України закріплює право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст.315 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.5 вказаної статті у судовому порядку може бути встановлений факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно роз`яснень, які викладені у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року№11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу суддів на те, що при врегулюванні правовідносин щодо майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, щоб чоловік та жінка не перебували у будь-якому іншому шлюбі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 просила встановити встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 у період з 26 липня 2018 року по 22 червня 2020 року.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, заявник посилалася на те, що встановлення даного факту необхідне для вирішення майнових питань та встановлення правового режиму майна набутого нею та ОСОБА_3 в період проживання без реєстрації шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося представником заявника у судовому засіданні апеляційного суду, у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (справа №758/13801/18).

Вищевказана цивільна справа на теперішній час перебуває в провадженні районного суду та згідно відомостей, які містяться на сайті Судової влади України, призначена до розгляду на 10 лютого 2021 року (суддя Ларіонова Н.М.).

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено, що на теперішній час ОСОБА_1 ще перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .

При цьому, заявник просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 у період з 26 липня 2018 року по 22 червня 2020 року, перебуваючи у вказаний період у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №758/14511/18 (суддя Ларіонова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Як зазначив в судовому засіданні апеляційного суду представник заявника, встановлення вказаного факту необхідно, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 у період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та у період з 26 липня 2018 року по 22 червня 2020 року нею було придбано інше майно.

Отже, виходячи з вищевикладеного, заявлена заявником вимога у даній справі вказує про наявність спору про право.

А відтак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у відкритті провадження у даній справі на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України, оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а тому дане питання підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд дійшов вірного висновку про наявність між сторонами спору про право.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 01 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2020 року.

Головуючий:

Судді: