Справа № 740/3286/20
Провадження № 2/740/1139/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇН И

03 вересня 2020 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований 09 березня 2006 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 .

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_5 , 2007 року народження, та сина ОСОБА_6 , 2009 року народження.

На теперішній час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, мають різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Між ними часто виникають сварки, під час яких вони взаємно ображають один одного, що негативно впливає на їхнє здоров`я. Зберегти шлюб неможливо. Суперечок з приводу спільного майна та місця проживання дітей не мають.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).

Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд установив, що з 09 березня 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Сальненської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області.

Сторони мають спільних дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Подружжя ОСОБА_1 не підтримують сімейно-шлюбних відносин, мають бажання розірвати шлюб. При цьому суд враховує позицію відповідачки, яка визнала позов, не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

З урахуванням ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з викладеним суд ухвалює стягнути з відповідачки на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. 24, 55, 56, 110, 112, 113 СК України, ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 142, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 09 березня 2006 року Виконавчим комітетом Сальненської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; паспорт серії НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко