Ухвала

13 січня 2020 року

м. Київ

справа № 489/473/16-ц

провадження № 61-23357ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня

2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року, постанову Миколаївського апеляційного суду

від 18 листопада 2019 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня

2017 рокув указаній вище справі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2017 року не підлягає відкриттю, оскільки розділом V главою другою ЦПК України до повноважень Верховного Суду не входить перегляд рішень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга в частині оскарження рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2019 рокуподана з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні, яке подано разом із касаційною скаргою, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, з посиланням на те, що повний текст постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року заявником отримано поштою 26 листопада 2019 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року, повний текст якої складено 21 листопада 2019 року, оприлюднено 26 листопада 2019 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Крім того, заявником не сплачено судовий збір та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на скрутний майновий стан. На підтвердження вказаного заявником надано ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року в якій зазначено, що згідно довідки Миколаївського міського центру зайнятості від 24 червня 2019 року, ОСОБА_1 отримує виплати по безробіттю, що становлять 3 318,52 грн за останні шість місяців. Будь-яких інших доходів ОСОБА_1 не має, що підтверджується довідкою державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Ураховуючи конкретні обставини, а саме наведена заявником обставина, яка підтверджена документально, може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Касаційна скарга відповідає вимогам процесуального закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Разом із касаційною скаргою надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Клопотання аргументовано тим, що у разі виконання рішення суду першої інстанції можуть відбутися незаконні та незворотні порушення конституційних прав, свобод та інтересів заявника на мирне володіння своїм майном, яке майже буде неможливо повернути навіть за віндикаційним позовом.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

З огляду на наведене та враховуючи доводи зазначеного клопотання, в даному випадку наявні підстави для зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Керуючись статтями 136, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2017 року.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу № 489/473/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору недійсним.

Зупинити виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 12 лютого 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька