Справа №717/803/20
УХВАЛА
02.09.2020 року суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанський В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Відділу освіти Кельменецької районної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, виконуюча обов`язки начальника Відділу освіти Кельменецької районної Державної адміністрації Московчук Аліна Іванівна, про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
ВСТАНОВИВ:
Представник відділу освіти Кельменецької районної державної адміністрації Дворський А.В. подав до суду заяву про відвід судді Туржанському В.В. з тих підстав, що з лютого 2011 року по липень 2015 року ОСОБА_1 працював на посаді помічника судді Кельменецького районного суду Туржанського В.В. У зв`язку з цим на думку ОСОБА_1 суддя Туржанський В.В. не зможе неупереджено та об`єктивно розглянути справу.
Враховуючи, що на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, згідно до ч.5 статті 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію.
Згідно до п.5 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Представник відділу освіти Кельменецької районної державної адміністрації ОСОБА_1 дійсно протягом тривалого часу працював на посаді помічника судді Кельменецького районного суду і суддя Туржанський В.В. був його безпосереднім керівником. ОСОБА_1 був звільнений за угодою сторін 07 липня 2015 року.
Відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі (Конвенція) та практику Суду як джерело права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах „Фей проти Австрії (Fey v. Austria), „Веттштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland).
Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі „Кіпріану проти Кіпру (Kyprianou v. Cyprus).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі „Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. the United Kingdom). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, „має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється, адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі „Де Куббер проти Бельгії (De Cubber v. Belgium).
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 22 квітня 1994 року у справі Сайрава ді Карвальо, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.
Наведені в заяві представника відповідача обставини викликають у представника відповідача підозру у недостатній неупередженості судді Туржанського В.В. Подальший розгляд справи суддею Туржанським В.В. може не забезпечити довіру, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.
Враховуюче викладене вище, керуючись ст.ст. 39, 40 ЦПК України, суд, - ПОСТАНОВИВ:
Відвести суддю Туржанського Володимира Васильовича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Відділу освіти Кельменецької районної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, виконуюча обов`язки начальника Відділу освіти Кельменецької районної Державної адміністрації Московчук Аліна Іванівна, про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: