УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення скарги ОСОБА_1 , поданої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення державного виконавця, заінтересована особа: приватний виконавець Виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення державного виконавця, заінтересована особа: приватний виконавець Виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича.

26.08.2020 року від представника заявника Резуненко Дениса Сергійовича до суду надійшла заява від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення скарги, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-3027/10, виданого 19.01.2011 року Комсомольським районним судом Херсонської області.

Заява обґрунтована тим, що заявнику стало відомо, що в рамках примусового виконання виконавчого листа №2-3027/10 (ВП №62180939) приватним виконавцем було виставлено на продаж належне ОСОБА_2 на праві приватної власності кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проведення торгів призначено на 28.08.2020 року. Враховуючи, що заявником на теперішній час оскаржується постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, виникла необхідність у зупиненні стягнення за виконавчим листом №2-3027/10.

Суд, вивчивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це реальна гарантія виконання судового рішення, виходячи з розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Зі скарги ОСОБА_1 , поданої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , вбачається, що предметом оскарження є постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження №621880939 від 26.05.2020 року.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Згідно змісту чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу VII - "Судовий контроль за виконанням судових рішень".

Разом із тим, системний аналіз наведених вище норм ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» та роз`ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4) дають підстави суду вважати, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Частиною першою статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, а також у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Отже,Законом України «Про виконавче провадження» у ст.34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і дане питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

За таких обставин, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про зупинення стягнення за виконавчим листом.

Разом з цим, суд звертає увагу сторони заявника на те, що у скарзі зазначено, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.06.2017 року по справі №766/10675/17 зупинено стягнення за виконавчим листом №2-3027, виданим 19.01.2011 року Комсомольським районним судом м.Херсона, ухвала набула чинності та є чинною на сьогоднішній день, а тому не має необхідності у повторному застосуванні тих самих заходів, які вже діють.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення скарги ОСОБА_1 , поданої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення державного виконавця, заінтересована особа: приватний виконавець Виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича залишити без задоволення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття нової ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.І.Майдан