Справа № 308/5533/17
У Х В А Л А

09 вересня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі МИКУЛЯК Є.В.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 308/5533/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва, третя особа Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 4 жовтня 2017 року, головуюча суддя Монич О.В., -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.10.2017 позов задоволено, зобов`язано ОСОБА_2 :

усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 на праві власності земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення за його рахунок самочинно збудованих господарських будівель, що збудовані на відстані меншій, ніж 10 метрів до житлового будинку та господарських будівель, належних ОСОБА_1 ;

відновити зруйновану ним огорожу на межі земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :11:017:0102) та за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:002:0252);

стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати загальним розміром 9180, 00 грн, з яких 1280,00 грн витрат по оплаті судового збору та 7900,00 грн витрат на оплату правової допомоги.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.12.2018 заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване просить рішення скасувати, у позові - відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_1 вказує на її необґрунтованість, просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст. 2 ч. 3 п.п. 10, 11 ЦПК України, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства. Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (ст. 43 ч. 2 п.п. 1, 3, 6, 7 ЦПК України). Стаття 44 ЦПК України передбачає, що:

учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1);

залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, дії, спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи (ч. 2);

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами; у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ст. 12 ч. 5 п. 5, ст. 44 ч. 4 ЦПК України).

Визначений статтею 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути визнані зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, таким зловживанням можуть бути визнані й інші дії, поведінка учасника процесу залежно від конкретних обставин.

Апеляційне провадження ініціював саме відповідач ОСОБА_2 , який, утім, неодноразово вчиняв дії, які кваліфікуються як зловживання процесуальними правами, зокрема, спрямовані на затягування розгляду справи, що порушує права інших учасників процесу.

Через неявку в судові засідання відповідача ОСОБА_2 , явка якого до суду визнавалася обов`язковою, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 26.02.2020 до нього був застосований захід процесуального примусу у вигляді накладення штрафу в розмірі 630,00 грн (а.с. 50-52 т. 2). Ухвалу виконано. У розгляді справи судом оголошено перерву до 9-30 к.ч. 01.04.2020 та визнано обов`язковою явку відповідача, ОСОБА_2 отримав судову повістку 19.03.2020 (а.с. 58 т. 2), однак на вказаний час у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Судовою повісткою від 14.04.2020 ОСОБА_2 повідомлено про розгляд справи, призначений на 10:00 к.ч. 22.06.2020, однак на вказаний час відповідач у судове засідання не з`явився. Натомість, 22.06.2020 на адресу апеляційного суду від адвоката Голуба В.К. в інтересах ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 68-69 т. 2). До клопотання не були додані документи щодо повноважень адвоката Голуба В.К. на представництво відповідача ОСОБА_2 , як це вимагається ст. 62 ч. 4 ЦПК України, однак, беручи до уваги характер спору, маючи на меті забезпечення відповідачу можливості реалізувати право на отримання правової допомоги адвоката та передбачаючи надання відповідних документів у судовому засіданні клопотання про відкладення судового розгляду було враховане.

Судовою повісткою від 30.06.2020 відповідача ОСОБА_2 повідомлено про розгляд справи, призначений на 11:00 к.ч. 09.09.2020, однак на вказаний час відповідач у судове засідання не з`явився, водночас о 09-30 к.ч. 09.09.2020 року особисто здав до канцелярії апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи. Заяву мотивував тим, що адвокат Голуб В.К., з яким відповідач уклав угоду про надання правової допомоги, на даний час перебуває у плановій відпустці та знаходиться за межами області. При цьому, відповідач ОСОБА_2 ані не надав суду угоду на підтвердження повноважень адвоката на представництво, ані не виконав свого обов`язку повідомити суд про причини своєї власної неявки в судове засідання, через що вважається таким, що не з`явився до суду без поважних причин (ст. 131 ч. 3 ЦПК України).

Справа розглядається судом тривалий час у тому числі через неявку в судові засідання відповідача ОСОБА_2 , який, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, не взяв участі у засіданнях як наводячи для цього певні причини, так і без зазначення причин. Застосування до відповідача заходу процесуального примусу не змінило його недобросовісної процесуальної поведінки.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства; одним із таких заходів є штраф; застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ст. 143 ч. 1, ст. 144 ч. 1 п. 5, ч. 2 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (ст. 148 ч. 1 п.п. 1, 2 ЦПК України).

Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги, що ОСОБА_2 будучи належно повідомленим про розгляд справи та обов`язковість явки до суду на вимоги суду, а також на факт застосування заходів процесуального примусу не відреагував, в судове засідання вчергове не з`явився без поважної причини, що знову призвело до відкладення розгляду справи, з метою недопущення судової тяганини та порушення прав інших учасників процесу до відповідача ОСОБА_2 слід повторно застосувати захід процесуального примусу у вигляді штрафу в сумі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - 1051,00 грн.

Апеляційний суд вважає також за необхідне роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 в мотивувальній частині ухвали, що в разі його відсутності в наступному судовому засіданні, призначеному на 10-30 к.ч. 7 жовтня 2020 року, куди явка відповідача продовжує визнаватися обов`язковою, суд з урахуванням норм ЦПК України розгляне питання про можливість вирішення справи в його відсутність, за наявними матеріалами, отриманими на стадіях розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. 12 ч. 5 п. 5, ст. 43 ч. 2 п.п. 1, 3, 6, 7, ст. 44 ч.ч. 1, 2, 4, ст. 143 ч. 1, ст. 144 ч. 1 п. 5, ст. 148 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 260, ст. 368 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд -

у х в а л и в :

Застосувати до ОСОБА_2 захід процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, стягнути з ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету, де стягувачем є Державна судова адміністрація України, штраф у сумі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1051,00 грн (одну тисячу п`ятдесят одну гривню).

Дані про боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дані про стягувача: Державна судова адміністрація України, , місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ; реквізити платежу: отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/21081100, код отримувача (), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Копію ухвали надіслати:

Великоберезнянському міжрайонному відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), (89000, Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 28) для виконання;

відповідачу ОСОБА_2 - для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але протягом тридцяти днів з 9 вересня 2020 року, яке є днем складення повного судового рішення, може бути оскаржена до Верховного Суду.

Судді