Справа № 659/460/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.08.2020 року смт. Нижні Сірогози

Нижньосірогозький районний суд Херсонської області в складі головуючого судді Разгуляєвої О.В., при секретарі Чернякової Н.С., за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19.06.2020 р. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 33200грн, інфляційні втрати у розмірі 21812,40грн., та три проценти річних у сумі 2988грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що він 06.06.2017р. позичив відповідачу 33200грн. строком до 20.06.2017р., що підтверджується розпискою Відповідача. У визначений договором строк та пізніше відповідач борг не повернув.

Приймаючи до уваги заявлені позовні вимоги та ті обставини, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач до суду тричі (27.07.2020р., 10.08.2020р. та 19.08.2020р.) не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, відзив на позов не надав, інших клопотань до суду не надходили.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (стаття 178 ч.8 ЦПК України).

Враховуючи вимоги ст.280 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з"явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 06.06.2017р. він працював разом з позивачем в Нижньосірогозькій ЦРЛ, ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_1 в борг, при ньому ОСОБА_3 написав ОСОБА_1 власноручно розписку, а позивач передав ОСОБА_3 гроші в розмірі 33200грн.. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були присутні при складенні розписки ОСОБА_3 та розписувались в ній як свідки.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що літом 2017р. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , працювали в Нижньосірогозькій ЦРЛ, де вона працює секретарем, разом з ОСОБА_5 була запрошена в якості свідків, при складенні ОСОБА_3 розписки про отримання від ОСОБА_1 коштів в борг. Як ОСОБА_1 передавав кошти ОСОБА_3 , не бачила, лише розписалась в розписці.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника позивача, свідків та проаналізувавши надані у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 06.06.2027року ОСОБА_3 отримав у борг від ОСОБА_1 33200грн., які зобов`язався повернути у строк до 20.06.2017р., що підтверджується розпискою від 06.06.2017 року. Відповідач не виконав взятого на себе зобов`язання щодо повернення отриманої суми позики.

Відповідно до розрахунку заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України, сума боргу становить 33200грн, 3% річних від простроченої заборгованості- 2988грн. та інфляційні втрати -21812,40грн.

Відповідно до вимог статей 1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, не повернув позику, ані в установлені розписками терміні, ані в подальшому.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, застосування якої є обов`язковим в силу ст. 370-1 ЦПК України, відповідно до норм ст.ст.1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

У вказаній постанові Верховний Суд України також зазначив, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

На підтвердження свого права на пред`явлення вимоги до про повернення грошових коштів, отриманих у позику, позивачем надано суду розписку від 06.06.2017р., яка свідчить про отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 33200грн.

Згідно з вимогами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суму позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також, на думку суду, є обґрунтованими вимоги позивача щодо застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України і стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних від суми боргу. Так сума інфляційних втрат за розпискою становить 21812,40грн. та трьох відсотків річних - 2988 грн.

Згідно ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору у розмірі 840,80грн та витрати на професійну правничу допомогу 5000грн.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНКПП НОМЕР_1 , зарестроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) борг в сумі 33200грн., 3% річних від простроченої суми заборгованосі 2988грн. та інфляційні втрати в розмірі 21812грн.40коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНКПП НОМЕР_1 , зарестроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати, які складаються з: судового збору - 840.80грн. та витрат на професійну правничу допомогу- 5000грн..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст судового рішення буде складено 28.08.2020 року.

Суддя: О. В. Разгуляєва