Провадження № 2/234/3222/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Данелюк О.М.,

за участю секретаря Антоненко О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу №234/11487/20 за позовом:

ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до

Шабельківської селищної ради м. Краматорська, юридична адреса: м. Краматорськ, вул. Волгодонська, буд.№85,

про визнання права власності за набувальною давністю, -

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шабельківської селищної ради м. Краматорська про визнання права власності.

Із позову вбачається, що у 1970 році родиною позивачки побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позивачка переїхала до будинку разом з дітьми та чоловіком, підтримує добробут, доглядає за земельною ділянкою, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт.

Дані обставини підтверджуються актом обстеження, домовою книгою, договорами на побутові послуги, чеками на поточний ремонт.

Просить суд визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 14 серпня 2020 року провадження по цивільній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 27.08.2020 року.

08.09.2020 року позивачка свої позовні вимоги уточнила.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій вказала, що свій позов підтримує у повному обсязі та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Судом встановлені такі правовідносини.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства визначеного цим кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ст.47 Конституції України, встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Положеннями статті 344 ЦК України визначено ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Характерною ознакою для визнання права власності на нерухомість за давністю володіння згідно з ст.344 ЦК України є добросовісність, тобто володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні суд вважає доведеним, що вказане володіння є добросовісним, відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України та можливе набуття зазначених приміщень у власність за давністю володіння відповідно до правил, встановлених статтею 344 ЦК України.

Також, така правова позиція закріплена і у п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

В судовому засіданні судом встановлено наступні обставини, а саме те, що спірне майно є законним об`єктом володіння, відкритість, безперервність володіння позивача чужим майном понад 10 років.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивачка довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, і ніхто не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки, позивачка добросовісно відкрито володіє даним майном, проживає та зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 і жодних претензій чи вимог з боку інших осіб щодо оспорювання права власності на вказаний будинок не встановлено, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачкою.

Як вбачається із копій квитанцій та домової книги, позивачка ОСОБА_1 останні 10 років проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено за можливе визнати за позивачкою право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.60, 263, 328, 334, 344 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шабельківської селищної ради м. Краматорська про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського

міського суду: О.М. Данелюк