Справа № 463/1782/14-ц
Провадження № 2/463/8/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г.І.

за участі секретаря судових засідань Козак О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс» (місцезнаходження: м.Львів, вул.Липинського, 54), третіх осіб: директора Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс» ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання договору завдатку недійсним, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, просила визнати недійсним договір завдатку №4/Л від 22 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

З урахуванням неодноразово поданих змін та доповнень до позовної заяви (т.1 а.с.39-42,59-66,217-220) остаточно мотивувала підставність та обґрунтованість заявлення такого тим, що 22 грудня 2006 року між нею, ОСОБА_5 (продавець) та відповідачем ОСОБА_2 (покупець) за участю Агенції нерухомості «Стандарт-плюс» було укладено договір завдатку №4/Л, згідно умов якого продавець продає покупцеві частину будинку по АДРЕСА_3 , який належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності за ціною 505 000,00 грн. Згідно п.12 укладеного договору сторони дійшли згоди про те, що в підтвердження укладення договору купівлі-продажу об`єкту продажу та з метою забезпечення його виконання покупець передає продавцю грошову суму в розмірі 126 250,00 грн. Однак, як зазначає позивач, в порушення умов вказаного договору відповідачем фактичної передачі зазначеної в договорі суми коштів не відбулось. Оспорюючи в порядку ст.215 ЦК України дійсність укладеного договору завдатку сторона позивача в судових дебатах зазначила про невідповідність такого вимогам ст.203 ЦК України з підстав відсутності в однієї із сторін договору, а саме директора Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс» ОСОБА_6 вільного волевиявлення на підписання такого. Оскільки, як зазначила сторона позивача, ОСОБА_6 такий договір підписала, але не була ознайомлена з його змістом (поставила печатку організації і свій підпис на заздалегідь заготовленому бланку).

А тому позивач звернулася до суду з даним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Пояснив, що питання дійсності укладеного договору завдатку вже було предметом судових розглядів, за результатами яких прийнято відповідні судові рішення, які набрали законної сили.

Представник відповідача Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс» в судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов та заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання, призначене на 02.09.2020 року, не з`явилася, хоча про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Її неявка у відповідності до вимог ст..223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.В попередніх судових засіданнях була приведена до присяги та допитана, як свідок. Пояснила суду, що працювала директором Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс». При безпосередньому укладенні та підписанні між сторонами договору завдатку №4/Л від 22 грудня 2006 року присутня не була. При передачі коштів відповідачем позивачу присутня також не була. Зазначила, що лише видала заздалегідь заготовлений бланк договору зі своїм підписом та печаткою організації.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила визнати договір завдатку недійсним, оскільки такий укладено з порушенням вимог ст.203 ЦК України.

Ухвалою судді від 26.05.2014 року провадження по справі відкрито (в редакції ЦПК України до набрання чинності змінами від 03.10.2017 року).

Ухвалою суду від 04.12.2014 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року змінено процесуальний статус Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс» (79024, м.Львів, вул.Липинського, 54) з третьої особи без самостійних вимог на співвідповідача. Залучено до участі у справі в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача директора Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс» Фіняк Марію Ігорівну ( АДРЕСА_1 ). Закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 23.05.2019 року оголошено привід свідка ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 19.09.2019 року зупинено провадження по справі до вирішення питання про відвід головуючого по справі судді Шеремети Галини Ігорівни.

Ухвалою судді від 24.09.2019 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 07.10.2019 року зупинено провадження по справі до вирішення питання про відвід головуючого по справі судді Шеремети Галини Ігорівни.

Ухвалою судді від 09.10.2019 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 30.10.2019 року визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_2 в наступні судові засідання по справі про визнання договору завдатку недійсним.

Ухвалою суду від 24.01.2020 року в задоволенні заяви про забезпечення позову- відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 2006 року між позивачем ОСОБА_5 (продавець) та відповідачем ОСОБА_2 (покупець) за участю Агенції нерухомості «Стандарт-плюс» було укладено договір завдатку №4/Л, згідно умов якого продавець продає покупцеві частину будинку по АДРЕСА_3 , який належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності за ціною 505 000,00 грн. Згідно п.12 укладеного договору сторони дійшли згоди про те, що в підтвердження укладення договору купівлі-продажу об`єкту продажу та з метою забезпечення його виконання покупець передає продавцю грошову суму в розмірі 126 250,00 грн. (т.1, а.с.4).

Позивач звернувшись до суду з вимогою про визнання недійсним договору завдатку мотивує таку тим, що в однієї із сторін договору, а саме директора Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс» ОСОБА_6 не було вільного волевиявлення на підписання такого, оскільки підписавши такий, не була ознайомлена з його змістом.

Статтею 203 ЦК України, закріплено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, частиною 3 вказаної статті передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу є у відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Аналізуючи обставини справи на предмет їх відповідності обставинам справи суд виходить з наступного.

Згідно долученої до матеріалів справи копії оспорюваного договору завдатку судом встановлено, що такий дійсно підписано позивачем ОСОБА_5 , відповідачем ОСОБА_2 та третьої особою по справі директором Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс» Фіняк Марією Ігорівно.

Оцінюючи покликання сторони позивача про те, що укладений договір був тристороннім, тобто створював права та обов`язки для ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , суд вважає хибними. Оскільки аналізуючи зміст умов такого судом встановлено, що згідно укладеного договору завдатку ОСОБА_6 не набувала жодних прав за таким та на неї не було покладено жодних обов`язків. А відтак такий договір не може вважатися тристороннім та суд вважає, що такий за своєю правовою природою був двостороннім, оскільки створював права та обов`язки лише для двох суб`єктів - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Твердження сторони позивача про те, що ОСОБА_6 не знала про передачу коштів, що і сама підтвердила в своїх поясненнях, даних в судовому засіданні, на думку суду, не має жодного значення і не впливає на дійсність укладеного договору, бо, як зазначено вище, жодних прав та обов`язків згідно договору не мала. Жодних доказів на підтвердження того, що такі кошти не передавались, судом не здобуто. Тому, суд вважає такий договір двостороннім та виконаним.

Крім того, питання передачі грошових кошті у вигляді завдатку було предметом судового розгляду і рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 12.07.2012 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третьої особи ПП "Агенція нерухомості "Стандарт-плюс"про стягнення завдатку відмовлено. Однак, Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04.10.2012 року рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12.07.2012 року скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено та стягнуто ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 126 250,00 грн. завдатку. Як вбачається зі змісту рішення суду апеляційної інстанції мотивами для прийняття такого було те, що так як сторони домовлялися укласти договір купівлі-продажу житлового приміщення, і з метою забезпечення виконання даного договору покупцем передано продавцеві суму в розмірі 126 250,00 грн., однак договору не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони давалися. Таким чином рішенням суду апеляційної інстанції було підтверджено факт передачі коштів у зв`язку з чим такі було стягнуто на користь ОСОБА_2 . Вказане судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку (т.2, а.с.172-174).

З урахуванням обставин справи та пояснень учасників справи, даних в судовому засіданні, судом встановлено, що відповідно до ст.203 ЦК України волевиявлення учасників було вільним та спрямованим на настання реальних наслідків.

Наявну в матеріалах справи копію договору (розписки) про розірвання правочину від 11.07.2007 року пояснення сторони позивача про те, що договір про розірвання договору завдатку нічого не свідчить про повернення коштів, оскільки такі не давались, суд оцінює критично, оскільки у вищенаведеному рішенні суду апеляційної інстанції також надано правову оцінку вказаній заяві від 11.07.2007 року про аналювання договору від 22.12.2006 року, і зазначено про наявність такої заяви нічого не говорить про повернення коштів від продавця до покупця, оскільки договір купівлі-продажу між ними так і не був укладений.

У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку про те, що оскільки відповідно до вищенаведених судових рішень питання дійсності оспорюваного договору завдатку уже було предметом судового розгляду, підстав для визнання недійсним договору в даному випадку не знайдено. Суд вважає надуманою і ту підставу, що третя сторона ОСОБА_6 відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України немала вільного волевиявлення на підписання договору, оскільки як зазначено вище стороною опорюваного договору не була, на неї не покладались права та обов`язки.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273, 354,355 ЦПК України, ст..ст.202,203,205,207,208,215,638 ЦК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс» (місцезнаходження: м.Львів, вул.Липинського, 54), третіх осіб: директора Приватного підприємства «Агенція нерухомості «Стандарт-плюс» ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання договору завдатку недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 10 вересня 2020 року.

Суддя: Шеремета Г. І.