Справа № 466/7496/19 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/1043/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 04 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

16.09.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1 в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову суму 102178,35 гривень, стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 10217,83 виконавчого збору, 299,22 грн. витрат виконавчого провадження та 6110,000 грн. витрат за проведення експертної оцінки, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі заочного рішення Шевченківського суду від 17.10.2017 року, яке постановою Львівського апеляційного суду від 18.04.2018 року залишено без змін, видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 855838 грн. Шевченківський ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження ВП 56380796 в процесі якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто кошти в сумі 102178,35 грн., які були отримані від реалізації майна ОСОБА_2 , а також стягнуто витрати виконавчого збору, витрати виконавчого провадження та за проведення експертизи.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року заочне рішення Шевченківського суду від 17.10.2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18.04.2018 року скасовано та справу направлено на новий розгляд в суд першої інстанції.

Вважає, що грошові кошти за скасованим судовим рішенням було отримано відповідачами ОСОБА_1 та Шевченківським ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області необґрунтовано і безпідставно. Добровільно кошти відповідачі не повертають, а тому змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 04 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 суму 102178,35 грн. (сто дві тисячі сто сімдесят вісім гривень 35 коп.) як безпідставно набутих коштів.

У задоволенні позовних вимог про стягнення коштів з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у розмірі 10217,83 грн. виконавчого збору, 299,22 грн. витрат виконавчого провадження та 6110,00 грн. витрат за проведення експертної оцінки в користь ОСОБА_2 - відмовлено.

Повернуто з державного бюджету на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 - 1022,16 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що позовні вимоги позивача, будучи пов`язаними з виконанням судового рішення в цивільній справі, стосуються процесуальних питань, порядок розгляду яких регулюється ст. 444 ЦПК України. Вважає, що оскільки обраний ОСОБА_2 спосіб захисту інтересів суперечить закону, позовні вимоги про повернення отриманих під час примусового виконання рішення суду, грошові кошти на підставі ст. 1212 ЦК України не підлягають поверненню. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27 серпня 2020 року, є дата складення повного судового рішення - 03 вересня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що відповідачем безпідставно набуто кошти позивача, в зв`язку з чим останнім правильно обрано спосіб захисту порушеного права., передбачений ст. 1212 ЦК України.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 17 жовтня 2017 року у справі №466/5373/17 за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволено та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 848 938 грн. суми за викуп земельної ділянки пл. 0,712 га. в АДРЕСА_1 та 6900 грн. за надання правової допомоги, а разом стягнути, 855 838 /вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот тридцять вісім / грн., стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 8000 /вісім тисяч/ грн. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 16.04.2018 року рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17.10.17 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року заочне рішення Шевченківського суду від 17.10.2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 18.04.2018 року скасовано та направлено справу на новий розгляд в суд першої інстанції /арк.спр.6-10/.

Згідно відповіді начальника Шевченківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Савойника Р.П. від 18.01.2019 В-5 №2018 вбачається, що на виконанні перебуває виконавче провадження ВП№56380796 з примусового виконання виконавчого листа №466/5373/17 від 08.05.2018, виданого Шевченківським районним судом м.Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 855838,00 грн. на користь ОСОБА_1

30.10.2018 державним виконавцем передано пакет документів з метою реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_2 , а саме: земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 .

20.11.2018 Державним підприємством «Сетам» проведено торги з реалізації лоту №312630, а саме: земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , лот продано за ціною: 118856,40грн.

27.11.2018 кошти, що надійшли від реалізації майна боржника у сумі 102178,35 грн. перераховано стягувачу. Також перераховано 10217,83 грн. виконавчого збору, 299,22 грн. витрат виконавчого провадження та 6110 грн. витрат за проведення експертної оцінки арештованого майна /а.с..5/.

У відповідності до частини першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 2 ст. 444 ЦПК України передбачено, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд встановив, що стягнення коштів за рішенням Шевченківського районного суду м.Львова у справі №466/5373/17 відбулося 20.11.2018, коли таке рішення переглядалося у касаційній інстанції та ухвалою від 13.11.2018 року зупинено виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17 жовтня 2017 року та постанови Апеляційного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року до закінчення касаційного провадження.

Сам факт того, що стягнення коштів за рішенням Шевченківського районного суду м.Львова у справі №466/5373/17 відбулося в той час коли було зупинено виконання заочного рішення, не дає підстави вважати такі кошти безпідставно набутим майном.

Суд звертає увагу, що у випадку відмови позивачу в задоволенні позовних вимог по справі №466/5373/17 при новому розгляді, згадані грошові кошти можуть бути повернуті при постановленні судом рішення в якому буде вирішуватися поворот виконання.

В даному ж випадку спірні кошти в розмірі 102178,35 грн., які були стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не є безпідставно набутими коштами в розумінні ст.1212 ЦК України, в зв`язку з чим, суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Решта позовних вимог заявлених до Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області є похідними від вимоги до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, в зв`язку з чим не підлягають задоволення, оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення безпідставно набутих коштів з ОСОБА_1 .

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Пунктом 6 ч.3 ст. 141 ЦПК України, передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору,судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід стягнути з ОСОБА_2 в користь держави в розмірі 1782 грн. 84 коп..

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 04 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) в користь держави судові витрати в розмірі 1782 грн. 84 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2020 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк