Номер провадження: 22-ц/813/326/20
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №521/11544/19 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на попередній посаді за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року у складі судді Мурзенка М.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 11 липня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що перебуває у трудових відносинах з АК КБ «ПриватБанк» з 2006 року, на момент звернення до суду перебував на посаді «провідний спеціаліст Legal Collection РП/провідний юристконсульт» з 2006 року. На вимогу керівника 29 березня 2019 року написав заяву про переведення з 1 квітня 2019 року в підрозділ Credit Collection на посаду старшого спеціаліста Legal Collection РП, з встановленням категорії оплати 8.6 групи преміювання 22, заява була спрямована за допомогою електронних засобів зв`язку до керівництва відповідача. 18 квітня 2019 року отримав наказ №Э.DN-ПП-2019-6777643, яким його переведено не у відповідності із поданою заявою, оскільки було встановлено категорію 7.4, тоді як у заяві на переведення зазначав категорію 8.6. Позивач вважає, що таким чином були суттєво змінено умови праці, згода на такі зміни ним не надавалась. 17 травня 2019 року ним було подано заяву на ім`я директора Південного ГРУ з проханням встановити причини переведення з істотними змінами умов праці. Також, було встановлено, що заяву від 29 березня 2019 року «виправлено», оскільки зазначена ним категорія оплати 8.6 була змінена на категорію 7.4 невстановленою особою. Крім того, в заяві від 29 березня 2019 року просив перевести на посаду старшого спеціаліста Legal Collection РП, тоді як в наказі №Э.DN-ПП-2019-6777643 про переміщення зі зміною оплати праці від 18 квітня 2019 року його переведено на посаду спеціаліста Legal Collection РП/старший юристконсульт. Вважаючи наказ про переведення зі зміною оплати праці незаконним, позивач ОСОБА_1 просив:

визнати наказ №Э.DN-ПП-2019-6777643 про переміщення зі зміною оплати праці від 18 квітня 2019 року у відношенні його ОСОБА_1 незаконним та скасувати;

поновити його ОСОБА_1 на посаді «провідний спеціаліст Legal Collection РП/провідний юристконсульт» в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.3-8).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.38).

Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що ОСОБА_1 працює в АТ КБ «ПриватБанк» з 19 вересня 2006 року, за час роботи обіймав різні посади, зокрема, у напрямі «Credit collection» з 12 березня 2011 року працював на посадах старшого фахівця з відпрацювання кредитів корпоративних клієнтів, старшого фахівця з відпрацювання кредитів корпоративних клієнтів, старшого експерта, провідного менеджера, провідного юристконсульта. На підставі наказу №Э.DN-ПП-2019-6777643 від 18 квітня 2019 року ОСОБА_1 був переведений з посади провідного юристконсульта напряму «Credit collection» Южного ГРУ на посаду старшого юристконсульта напряму «Credit collection» Южного ГРУ зі зміною тарифного окладу з категорії 6.6, що дорівнює 8963,50 грн., на категорію 7.4, що дорівнює 5929,70 грн., що відображено в наказі. Підставою наказу переведення стала письмова заява працівника від 29 березня 2019 року, після затвердження наказу про переведення працівник з ним був ознайомлений в системі електронного документообігу «ПриватДок», що функціонує в АТ КБ «ПриватБанк». ОСОБА_1 звернувся з заявою про скасування наказу про переведення та повернення попередніх умов оплати праці, на заяву надано відповідь від 12 червня 2019 року №20.1.0.0.0/7-190517/587 про відсутність підстав для скасування наказу. У даному випадку мало місце переведення працівника на іншу посаду, що передбачало зміну трудових функцій та зміну кваліфікації з провідного юристконсульта та старшого юристконсульта. Зміна тарифного окладу була наслідком зміни обсягу трудових функцій працівника, про зміну тарифного окладу на іншій посаді працівник був повідомлений до переведення. Відмінність трудових функцій провідного юристконсульта та старшого юристконсульта полягає в тому, що згідно з внутрішніми документами банку провідний юристконсульт окрім спільних функцій по забезпеченню підготовки документації по роботі з боржниками, співпраці з іншими структурними підрозділами АТ КБ «ПриватБанк» з питань роботи з боржниками, здійсненні роботи з залогованими за ним боржниками, які мають проблемну заборгованість, проведенні претензійно-позовної роботи щодо боржників, наділений обов`язками по керуванню робочою групою; такі обов`язки передбачені наказом №PR-2013-6690660 від 4 червня 2013 року та службовою запискою №Е.65.0.0.0/3-2085 від 12 червня 2015 року. Старший юристконсульт Legal Collection ГРУ, РУ, СФ обов`язками по керуванню робочою групою не наділяється. Оскільки ОСОБА_1 під час перебування на посаді провідного юристконсульта фактично не виконував функції по керуванню робочою групою, йому було запропоновано переведення на посаду старшого юристконсульта. Зміна в організації виробництва і праці не відбулася, посилання позивача на недотримання процедури ознайомлення працівника за два місяці з плановими змінами за даних обставин є недоречними. Пропозиція про переведення на іншу посаду була ініційовані роботодавцем, на що працівник дав письмову згоду. Після переведення позивач продовжує працювати на новій посаді з іншим колом обов`язків та не вимагає припинення трудового договору у зв`язку із незгодою зі зміненими умовами праці, як це передбачено пунктом 6 статті 36 КЗпП України. Оскільки зміна умов трудового договору ОСОБА_1 полягала у переведенні його на іншу посаду та зміні трудової функції, а не у зміні істотних умов праці, і таке переведення було здійснено на підставі письмової згоди працівника, відсутні підстави для задоволення позовних вимог (а.с.73-76).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року позов задоволено; визнано незаконним та скасовано наказ АТ КБ «ПриватБанк» №Э.DN-ПП-2019-6777643 від 18 квітня 2019 року про переведення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді «провідний спеціаліст Legаl Collection РП/провідний юристконсульт» філії «Южне головне регіональне управління АТ КБ «ПриватБанк»; стягнуто АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 1536,80 грн.; зазначено, що рішення в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню (а.с.102-104).

Висновок суду мотивовано тим, що оскарженим наказом змінено посаду та розмір оплати праці позивача, а отже здійснено переведення позивача на іншу роботу у розумінні статті 32 КЗпП України. Оскільки наказом здійснено переведення позивача на посаду іншу, ніж зазначено в його заяві, то переведення було здійснено без згоди позивача, що відповідно до статті 32 КЗпП України не допускається. За таких обставин, вимоги в частині визнання незаконним скасування наказу підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини 2 статті 235 КЗпП України з огляду на незаконне переведення на іншу роботу позивач повинен бути поновлений на попередній роботі негайно.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.109-112).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у помилковості висновку суду про те, що оскаржуваним наказом було здійснено переведення позивача на посаду іншу, ніж зазначено в його заяві, що переведення здійснено без згоди позивача у порушення статті 32 КЗпП України. Посади «провідний юристконсульт» та «старший юристконсульт» Напряму «Credit Collection» є різними за обсягом трудових функцій. Посада провідного юристконсульта, яка відповідає посадовій підгрупі «Провідний спеціаліст Legаl Collection РП» передбачає створення та керування робочою групою. Позивач не входив до складу жодної робочої групи та не був її лідером, тому було здійснено переведення на посаду старшого юристконсульта, що відповідає посадовій групі за внутрішньою класифікацією «спеціаліст Legаl Collection РП». Кожній посадовій підгрупі відповідають певні граничні розмірі фіксованої частини заробітної плати тарифного окладу. Для посадової підгрупи «спеціаліст Legаl Collection РП» граничним розміром оплати праці є категорія 7.4. В заяві працівника було зазначено назву посадової підгрупи «спеціаліст Legаl Collection РП» та зазначено похідне слово, яке має бути додано до назви посади, «старший». Також було вказано категорію оплати праці 7.4, яка за внутрішніми документами банку відповідає посадовій підгрупі «спеціаліст Legаl Collection РП». Тому формулювання посади в наказі про переведення цілком відповідало заяві працівника та його волевиявленню. Судом не було досліджено організаційну структуру Напряму «Credit Collection» Південного ГРУ, працівником якого є позивач, не було встановлено, які посади та які посадові підгрупи передбачені у даному підрозділі відповідача, яким трудовим функціям посади відповідають. Судом не було дано належної оцінки наявним в справі доказам, зокрема, заяві ОСОБА_1 від 29 березня 2019 року та наказу про переведення, внаслідок чого ухвалено рішення, що суперечить обставинам справи та містить помилкове тлумачення норм КЗпП України, що регулюють порядок переведення працівників. Крім того, суд в резолютивній частині рішення неправильно зазначив найменування посад.

У пояснення (відзиві) на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідачем не визнається факт того, що у відповідності із наказом №Э.DN-ПП-2019-6777643 було встановлено категорію 7.4, тоді як ним подано заяву на переведення з категорією 8.6, будь-яких об`єктивних доказів того, що він подавав саме заяву із зазначенням категорії 7.4 відповідачем не надано, оригінал заяви про встановлення категорії 8.6 знаходиться у нього. Таким чином, суттєво були змінені умови праці, згоду на ці зміни він не надавав. Крім того, він просив перевести на посаду старшого спеціаліста Legаl Collection РП, тоді як в наказі №Э.DN-ПП-2019-6777643 про переміщення зі зміною оплати праці від 18 квітня 2019 року його переведено на посаду спеціаліста Legаl Collection РП/старший юристконсульт. Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції, який дійшов правильного висновку про те, що згоди на переведення його на іншу роботу зі зміною істотних умов праці не було. Дослідження організаційної структури відповідача є виходом за межі позовних вимог, відтак, безпідставними є посилання в скарзі на те, що суд не дослідив організаційну структуру відповідача, не встановив, які посади і посадові підгрупи передбачені у підрозділі відповідача (а.с.138-145).

У поясненнях на відзив на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» вказав, що поняття «зміна істотних умов праці» та «переведення», які є відмінними. У даному випадку мало місце переведення працівника на іншу посаду за його згодою на підставі власноручно написаної заяви від 29 березня 2019 року із зазначенням посади та категорії і рівня оплати праці. Направлення працівником до банку вже після затвердження наказу іншої заяви, також датованої 29 березня 2019 року, проте із зазначенням іншого розміру оплати праці 8.4, не створює для відповідача обов`язку по переведенню за другою заявою, оскільки за такими умовами між сторонами трудового договору не було досягнуто згоди. Підстав вважати, що мали місце зміни істотних умов праці, не має, так як АТ КБ «ПриватБанк» не видавався наказ про зміни в організації виробництва і праці, не змінювались істотні умови праці позивача. На пропозицію переведення на іншу посаду працівник відповів написанням власноручно заяви про переведення на іншу посаду з іншими трудовими функціями та іншою категорією оплати. Наступна зміна працівником свого рішення не може мати наслідком виникнення обов`язку для роботодавця щодо здійснення переведення на підставі іншої заяви працівника (а.с.146-148).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Згідно Наказу №Э.OD-ПП-2011-215 від 12 березня 2011 року «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 12 березня 2011 року на посаду старшого фахівця з відпрацювання кредитів корпоративних клієнтів ГРУ, РУ, СФ у підрозділ: адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection»/ напрямок з відпрацюванням проблемної заборгованості «Legal Collection РП» (а.с.77).

Згідно Наказу №Э.OD-ПП-2011-227 від 17 березня 2011 року «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 17 березня 2011 року на посаду старшого експерта у підрозділ: ПриватБанк/ адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection»/ напрямок з відпрацюванням проблемної заборгованості «Legal Collection РП» (а.с.78).

Згідно Наказу №Э.OD-ПП-2011-846 від 11 листопада 2011 року «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 11 листопада 2011 року на посаду провідного спеціаліста з відпрацювання кредитів корпоративних клієнтів ГРУ, РУ, СФ у підрозділ: адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection»/ напрямок з відпрацюванням проблемної заборгованості «Legal Collection РП» (а.с.79).

Згідно Наказу №Э.ON-ПП-2012-2955 від 2 серпня 2012 року «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 2 серпня 2012 року на посаду провідного менеджера у підрозділ: ПриватБанк/ адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection»/ напрямок з відпрацюванням проблемної заборгованості «Legal Collection РП» (а.с.80).

Згідно Наказу №Э.OD-ПП-2013-736 від 23 грудня 2013 року «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 23 грудня 2013 року на посаду провідного менеджера у підрозділ: ПриватБанк/ адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection» (а.с.81).

Згідно Наказу №Э.DD-ПП-2017-6543935 від 23 січня 2017 року «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 24 січня 2017 року на посаду провідного юристконсульта у підрозділ: ПриватБанк/ адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection» (а.с.82).

Згідно Наказу про переміщення зі зміною оплати праці №Э.DN-ПП-2019-6777643 від 18 квітня 2019 року ОСОБА_1 переведено з 18 квітня 2019 року з посади провідний спеціаліст Legal Collection РП/ провідний юристконсульт (категорія 6.6 =8963.50 UAN) на посаду спеціаліста Legal Collection РП/ старшого юристконсульта (категорія 7.4 = 5929.70 UAN /-3033.80 UAN); підстава зміни категорії: посадова інструкція Э.DN-ПП-2019-6777643 (17137222) від 17 квітня 2019 року (а.с.11-12, 83).

Видачі наказу передувало подання ОСОБА_1 заяви про переведення.

Так, за матеріалами справи наявними є дві заяви про переведення, а саме:

Заява від 29 березня 2019 року ОСОБА_1 голові Правління АТ КБ «ПриватБанк» про переведення його з 1 квітня 2019 року в підрозділ Credit collection на посаду старшого спеціаліста Legal Collection РП, з встановленням категорії оплати 8.6, групи преміювання 22 (кол.агент.) (а.с.14).

Заява від 29 березня 2019 року ОСОБА_1 голові Правління АТ КБ «ПриватБанк» про переведення його з 1 квітня 2019 року в підрозділ Credit collection на посаду старшого спеціаліста Legal Collection РП, з встановленням категорії оплати 7.4, групи преміювання 22 (кол.агент.) (а.с.15, 84).

З вказаних документів встановлено, що наявні у ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» заяви про переведення мають відмінність у зазначенні (встановленні) категорії оплати, так у наявної у ОСОБА_1 заяви, яку за його твердженнями ним було написано та подано, зазначено категорія оплати 8.6; у наданої АТ КБ «ПриватБанк» заяви зазначено категорія оплати 7.4; заяви зовні не мають відмінностей, крім цифрового зазначення 8.6 та 7.4, де вбачається виправлення (а.с.14, 15).

Щодо невідповідності переведення поданій заяві про переведення, наявності виправлень в заяві про переведення ОСОБА_1 звернувся 17 травня 2019 року письмово до директора Південного ГРУ АТ КБ «ПриватБанк», звернення зареєстровано 17 травня 2019 року за вхідним №1509-ВТ, де просив скасувати наказ про його переведення, так як ним за вказівкою куратора групи ОСОБА_2 з посиланням на розпорядження ГО та тією обставиною, що він не може займати посаду провідного спеціаліста Legal Collection РП, так як не куратором групи, було написано 29 березня 2019 року заяву про переведення на посаду старшого спеціаліста Legal Collection РП, з встановленням категорії оплати 8.6, яку скановано та направлено 29 березня 2019 року на електронну пошту керівнику направлення Credit collection РП по Південному ГРУ, проте станом на 18 квітня 2019 року було сформовано наказ про переміщення зі зміною оплати праці №Э.DN-ПП-2019-6777643 від 18 квітня 2019 року, де посада спеціаліст, категорія оплати вказана 7.4, а не 8.6, що мало наслідком зменшення окладу на 3033,80 грн., на що ним згода не надавалась. ОСОБА_1 звернув увагу на те, що офіційного розпорядження про необхідність такого переведення він так і не отримав, зміна категорії оплати з 8.6 на 7.4 йому не зрозуміла, зі значним зниженням оплати праці не згоден, так як об`єм виконуваної ним роботи не став меншим (а.с.13, 85).

На письмове звернення (заяву) ОСОБА_1 від 17 травня 2019 року надано АТ КБ «ПриватБанк» відповідь 12 червня 2019 року за №20.1.0.0.0/7-190517/587, за змістом якої його ОСОБА_1 переведено на посаду спеціаліста Legal Collection РП/ старшого юристконсульта наказом №Э.DN-ПП-2019-6777643 від 18 квітня 2019 року на підставі поданої ним письмової заяви від 29 березня 2019 року, зазначені в наказі умови оплати праці категорія 7.4 та група преміювання 22 відповідають зазначеним умовам у його заяві, тому його вимоги про скасування наказу задоволенню не підлягаю (а.с.86).

З доданих до відзиву на позовну заяву документів встановлено, що Наказ «Про затвердження принципу «групового відпрацювання» проблемної заборгованості напрямку Credit collection ГРУ, РУ, СФ» було прийнято 4 червня 2013 року за №PR-2013-6690660. З посиланням на даний наказ складена Службова записка про «Комплектування груп» №Е.65.0.0.0/3-2085 від 12 червня 2015 року, в якій зазначено, що керівникам Credit collection РП необхідно забезпечити комплектування груп з закріпленням лідерами всіх провідних спеціалістів Legal Collection і провідних юристконсультів із розрахунку не менше 5 і не більше 13 співробітників у групі (без врахування лідера групи), чи забезпечити переведення на нижчу посаду провідних спеціалістів Legal Collection і провідних юристконсультів, які не являються лідерами групи (а.с.87-88, 89).

Аналіз наданих суду документів вказує на те, що питання переведення на нижчу посаду провідних спеціалістів і провідних юристконсультів, якщо вони не являлися лідерами групи, було врегульовано відповідачем ще у 2013 року, службову записку складено у 2015 року, проте ОСОБА_1 на посаду провідного спеціаліста/провідного юристконсульта був переведений з 24 січня 2017 року Наказом №Э.DD-ПП-2017-6543935 від 23 січня 2017 року, тобто в період дії вищевказаних Наказу №PR-2013-6690660 від 4 червня 2013 року та Службової записки №Е.65.0.0.0/3-2085 від 12 червня 2015 року. Матеріали справи не містять пояснень того, чому саме 29 березня 2019 року виникла необхідність переведення ОСОБА_1 на нижчу посаду.

Стаття 32 КЗпП України регулює: 1) питання переведення на іншу роботу за згодою працівника (ч.ч.1,2,5 ст.32); 2) питання зміни істотних умов праці у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (ч.ч.3,4 ст.32).

Дані питання є суттєво різними.

У випадку з ОСОБА_1 виниклі спірні правовідносини врегульовано частиною 1 статті 32 КЗпП України, відповідно до положень якої переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених законодавством.

Тобто, у сенсі положень частини 1 статті 32 КЗпП України визначальним є згода працівника на переведення на іншу роботу.

Докази в справі вказують на те, що ОСОБА_1 , який працював на посаді провідного спеціаліста, не заперечує факт написання ним заяви про переведення з 1 квітня 2019 року на посаду старшого спеціаліста Legal Collection.

Співробітник заяву на переведення оформляє заповненням певного бланку заяви, який містить, зокрема, дату переведення, в який підрозділ, на яку посаду, з встановленням якої категорії оплати, групи преміювання тощо. Подаючи заяву на переведення на посаду старшого спеціаліста Legal Collection, ОСОБА_1 просив встановити категорію оплати 8.6, тобто, ОСОБА_1 надав згоду на переведення з посади провідного спеціаліста з категорією оплати 6.6 на посаду старшого спеціаліста з категорією оплати 8.6, а наказ про переведення містить зазначення того, що ОСОБА_1 переведений на посаду спеціаліста з категорію оплати 7.4.

Безспірно стверджувати те, що ОСОБА_1 дав письмову згоду на переведення на посаду спеціаліста з категорією оплати 7.4, не надається за можливе, так як в справі наявні дві заяви на переведення на посаду старшого спеціаліста, які відмінні лише тим, що у одній вказано категорію оплати 8.6, а в іншій категорію оплати 7.4, що в заяві з категорію оплати 7.4 вбачається виправлення, яке заперечується працівником і ці його заперечення підтверджуються письмовим зверненням працівника до відповідача від 17 травня 2019 року. Крім того, ОСОБА_1 подав заяву на переведення старшим спеціалістом, а переведений на посаду спеціаліста.

За таких обставин, суд виходить з того, що ОСОБА_1 не надавав згоду на переведення на посаду спеціаліста з категорією оплати 7.4, відтак, при переведенні ОСОБА_1 було порушено вимоги частини 1 статті 32 КЗпП України, що має наслідком незаконність переведення.

Доводи апеляційної скарги в частині дотримання при переведенні ОСОБА_1 вимог частини 1 статті 32 КЗпП України приймаються.

Що ж до доводів апеляційної скарги в частині безпідставності застосування частини 3 статті 32 КЗпП України, то такі приймаються.

Так, проведення власником заходів по зміні організації виробництва і праці це виключно компетенція власника. Такі зміни не повинні тягти за собою примушення до праці, така проблема вирішується частиною 3 статті 32 КЗпП України шляхом покладення на власника обов`язку попередити працівника за два місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці, а також зміни істотних умов його праці. Попередження це пропозиція працівнику продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжити роботу при змінених істотних умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв`язку зі змінами істотних умов праці. У останньому випадку працівник підлягає звільненню згідно з пунктом 6 статті 36 КЗпП України.

Посилання ОСОБА_1 та суду першої інстанції на частину 3 статті 32 КЗпП України безпідставні, так як виниклі спірні правовідносини цими нормами матеріального права не регулюються, так як зміна істотних умов праці працівника у даному випадку відбулася не при продовженні роботи за тією ж посадою провідного спеціаліста та не з підстав ініційованих відповідачем змін в організації виробництва і праці.

Відповідно до положень частин 1, 2, 7 статті 235 КЗпП України у разі незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір; при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік; рішення про поновлення на роботі незаконно переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

ОСОБА_1 не заявлено, судом першої інстанції не стягнуто різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, відтак, апеляційний суд констатує, що право на виплату працівникові різниці в заробітку передбачено статтею 235 КЗпП України, це питання може бути вирішено в добровільному порядку, а у разі не вирішення такого ОСОБА_1 не позбавлений права звернення до суду. В справі, що переглядається, це питання не порушувалось, належних документів для розрахунку різниці в заробітку в справі немає, відтак, суд, наразі, позбавлений можливості прийняти рішення в частині виплати незаконно переведеному працівникові різниці в заробітку.

Судом першої інстанції встановлено обставини, що мають значення для справи, проте допущено обґрунтування вимог в тому числі й посиланням на норми матеріального права, що не регулюють спірні відносини, та некоректно названо посади працівника, що згідно пункту 2 частини 1 статті 374, частини 4 статті 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду в його мотивувальній та резолютивній частині.

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 9 липня 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; позивач надав відзив на апеляційну скаргу, відповідач відповідь на відзив; відповідач в особі представника надав повторно заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з оголошеним в країні карантином, при цьому заява не містить обґрунтування того, чим саме обумовлена обов`язкова присутність відповідача в засіданні; справа в провадженні суду з листопада 2019 року; розгляд справи 2 квітня 2020 року було відкладено за заявою відповідача про карантин; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. З огляду на те, що оголошені в країні карантинні заходи не мають прогнозованості у своєму продовженні надалі, а справа, яка наразі переглядається, є трудовим спором, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року змінити в його мотивувальній та резолютивній частині.

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на попередній посаді задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати Наказ про переміщення зі зміною оплати праці ОСОБА_1 (OD260781KAА) №Э.DN- НОМЕР_1 -2019-6777643 від 18 квітня 2019 року акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про переведення з 18 квітня 2019 року з посади провідного спеціаліста Legal Collection РП/ провідного юристконсульта (категорія 6.6 = 8963.50 UAH) на посаду спеціаліста Legal Collection РП/старшого юристконсульта (категорія 7.4 = 5929.70 UAH (-3033.80 UAH).

Поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на посаді провідного спеціаліста Legal Collection РП/ провідного юристконсульта (категорія 6.6 = 8963.50 UAH) акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () (філія «Южне головне регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк») з 18 квітня 2019 року.

Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати на сплату судового збору в сумі 1536 грн. 80 коп.

Рішення в частині поновлення на попередній роботі підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 липня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова