Справа № 308/7173/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Стегней К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила наступне: вона з відповідачем ОСОБА_2 уклала шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області 15.11.2007 року, актовий запис № 122.

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з позивачкою.

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2020 року, по справі № 308/12171/19 шлюб між нею та ОСОБА_2 розірваний.

Впродовж останніх трьох років відповідач ОСОБА_2 жодної допомоги на утримання сина не давав, незважаючи на її постійні звернення до нього щодо допомоги на утримання сина.

ОСОБА_1 не відомо де працює відповідач на даний час, і отримати таку інформацію самостійно вона не має можливості, так як відомості про доходи особи є персональними відомостями і захищаються ЗУ «Про інформацію».

Позивачу відомо, що відповідач працює приватним порядком і доходи його перевищують більше 10 000 гривень в місяць.

За останній час доходи ОСОБА_1 зменшились, потреби на забезпечення дитини збільшились, ціни загалом на продукти та одежу зросли, зросли витрати на комунальні послуги, які вона оплачує самостійно, електроенергія та газ потрібні для проживання дитини.

Також, коли дитина хворіла, позивач змушена була залишатись з ним дома і нести витрати на лікування. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере.

Відповідач не купляє дитині одяг, взуття та інші приладдя необхідні для виховання дитини.

Крім того, син розвивається йому цікаво дивитися фільми, дитячі книжки, відвідувати розважальні місця для дітей і т.д. Відповідач ці витрати оплачувати не бажає, хоча дитина потребує і духовного розвитку, та завдання батьків є забезпечити розвиток здібностей дитини, її духовних та культурних потреб.

Прохання ОСОБА_1 розподілити витрати, пов`язані з утриманням дитини відповідач ігнорує. Відповідач має доходи і має змогу оплачувати аліменти в твердому розмірі. Інших дітей на утриманні та вихованні відповідач не має.

Всі речі, необхідні для дитини вона купує самостійно, оплачує рахунки за комунальні послуги, тому змушена звернутись до суду про стягнення аліментів та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 4 000,00 гривень в твердій грошовій сумі на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина з 22.06.2017 року по 22.06.2020 року в сумі 144 000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не прибули, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, від представника позивача ОСОБА_4 на адресу суду надійшла заява про можливість розгляду справи у їх відсутності, у якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Судове засідання у справі було призначене на 30.11.2020 року на 16 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 07.12.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області 15.11.2007 року, актовий запис № 122, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , та як вбачається з довідки № 871 Оноківської сільської ради від 23.06.2020 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2020 року, по справі № 308/12171/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Згідно довідки Державної установи «Закарпатський обласний лабораторний центр охорони здоров`я» від 23 червня 2020 року, позивач ОСОБА_1 працює у вказаній установі та її заробіток з грудня 2019 року по травень 2020 року складає 53 408,53 грн.

Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років з січня - 2218 гривень, з липня - 2318 гривень, з грудня - 2395 гривень

Згідно цього ж закону визначений розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2020 року у розмірі 4 723,00 грн.

Тобто мінімальний гарантований розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1 109,00 грн., їх мінімальний рекомендований розмір складає 2 218 грн., а їх максимальний розмір виходячи із мінімальної заробітної плати складає 3 306,10 грн.

Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх сина, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 400 гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно статті 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментам з 22.06.2017 року по 22.06.2020 року, тобто за останні три роки, проте жодних доказів обов`язку сплати вказаних аліментів, величину їх розміру, чи будь-яких звернень до відповідача щодо їх сплати суду не надала.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг одержати в зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Аналіз ст. 191 СК України свідчить, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів від відповідача; (б) ухилення відповідача від надання аліментів на утримання.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним судом України у справі № 748/2340/17.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на те, що позивачем не надано доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів від відповідача за минулий час, але не міг одержати в зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 55, 180, 181, 182, 184 СК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 , серія і номер паспорту суду не відомі, ідентифікаційний номер суду не відомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 400 гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 24.06.2020 року (дня пред`явлення позову) і до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

В задоволенні позовної вимоги щодо стягнення аліментів за період з 22.06.2017 року по 22.06.2020 року у розмірі 144 000,00 гривень відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 , серія і номер паспорту суду не відомі, ідентифікаційний номер суду не відомий, на користь Державного бюджету України, витрати із сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складення повного судового рішення - 07.12.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова