Справа №345/2474/20
Провадження № 2/345/919/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилася дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про доньку, не бере участі в її вихованні та матеріальному забезпеченні, не виявляє до дитини батьківської турботи та уваги, не турбується про її фізичний і духовний розвиток. Відповідач є працездатною особою, працює за кордоном, як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн., щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.

Відповідач подав відзив на позов (а.с.20-21), в якому зазначає, що твердження позивача про те, він не бере участі в утриманні дочки ОСОБА_3 не відповідає дійсним обставинам та спростовується, зокрема, чеком на купівлю телефону. Відповідач наголошує, що він завжди дбав про дитину і дружину, тому, коли була можливість та дозволяв його стан здоров`я, відповідач виїжджав на заробітки за кордон. Коли знаходив роботу, то усі зароблені гроші віддавав дружині на потреби сім`ї.

При вирішенні питання про розмір аліментів відповідач просить врахувати його майновий стан, зокрема, що відповідач не має стабільного заробітку. Оскільки на даний час існує світовий карантин, то, відповідно, не має роботи ні вдома, ні за кордоном. Також відповідач просить врахувати стан здоров`я його матері, яка хворіє цукровим діабетом, гіпертонією. Тому відповідач змушений витрачати чималі кошти на лікування матері. За таких обставин відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у мінімально гарантованому розмірі, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1109,00 грн., щомісячно.

Позивач подала відповідь на відзив (а.с.30-31), в якій зазначає, що обставини, на які відповідач покликається у відзиві на позовну заяву, є перекрученими та не відповідають дійсності. Так, у відповідача робота була постійною, а не сезонною. Він працював у Словаччині на заводі, де мав постійне місце роботи. Позивач зазначає, що відповідач незабаром знову поїде працювати за кордон. Також позивач просить врахувати, що мама відповідача має свій дохід - отримує пенсію, а також додатково працює двірником КП «ЖЕО №4». Відповідач умисно перекручує дійсні обставини справи з тією тільки метою, що зменшити розмір аліментів на утримання дитини.

Позивач просить врахувати, що на даний час вона працює касиром, проживає з батьками пенсіонерами, мама хвора після інсульту. Позивач вказує, що вона не заробляє таких коштів, які б надавали змогу їй змогу забезпечити утримання дитини на належному рівні. В той же час у відповідача інших утриманців немає. Навпаки, замість надання матеріальної допомоги своїй дочці, відповідач почав проживати у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою та утримує її. Тому позивач просить позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач подав заяву, в якій вказав, що не буде подавати заперечення, розгляд справи просить провести на підставі раніше поданих доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу народилася дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Дочка проживає разом із позивачем, про що свідчить довідка, видана ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» від 03.07.2019 року (а.с.6).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими способами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у спеціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

Відповідно до Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров`я дитини; стан здоров`я відповідача.

Суд враховує, що відповідач не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас судом встановлено, що згідно інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с. 28) відповідач в період 2017-2020 р.р. неодноразово здійснював перетин державного кордону, що свідчить про його платоспроможність.

Крім того, суд враховує, що відповідач є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дочки. До того ж факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Водночас суд відхиляє покликання відповідача щодо перебування на його утриманні матері ОСОБА_4 , оскільки вона є пенсіонером, отримує пенсію, а отже не може вважатися такою, що повністю перебуває на утриманні відповідача. До того ж відповідачем не надано доказів щодо надання їй такого утримання.

При цьому вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 4000,00 грн. на утримання дитини є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі по 2200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 128, 178, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно непрацюючого аліменти на користь дочки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 утвердій грошовій сумі в розмірі по 2200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 20.07.2020 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 25.08.2020 року.

Суддя