ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 січня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/561/19

Головуючий у першій інстанції - Глушко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/129/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

стягувач: Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

заінтересована особа: Бахмацький районний ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження,

місце ухвалення судового рішення - м. Бахмач,

дата складання повного тексту ухвали суду - 21 жовтня 2019 року.

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні № 53204229. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що у 2010 році Бахмацьким районним судом був виданий виконавчий лист № 2-96/10 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 30 липня 2007 року у сумі 146 737 грн.

08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк»), яке було стягувачем у виконавчому провадженні, відступило ПАТ «Дельта Банк» свої права грошової вимоги за зобов`язаннями боржників по кредитному договору від 30 липня 2007 року. У свою чергу 09 листопада 2018 року ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту, що укладений з ОСОБА_1 .

Ухвалою від 21 жовтня 2019 року Бахмацький районний суд задовольнив заяву ТОВ «Вердикт Капітал». Замінив у виконавчому провадженні № 53204229 по виконанню рішення Бахмацького районного суду від 25 лютого 2010 року у справі за позовом АКІБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу необґрунтованою, просить скасувати її та направити справу для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що представником боржників надавалися до суду клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин та у зв`язку з об`єктивною неможливістю прибути у судове засідання внаслідок його задіяння у інших судових провадженнях.

Представник скаржника, усвідомлюючи необхідність якомога більш швидкого судового розгляду справи, зазначає, що крім права на судовий розгляд протягом розумного строку Європейський суд вказує на те, що ідея справедливого судового розгляду включає основоположне право на змагальність провадження, посилаючись, що вимоги, які виникають з права на змагальність провадження фактично є однаковими для цивільних і кримінальних проваджень («Вернер проти Австрії» § 66); серед іншого принцип змагальності передбачає, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги («Клінік дез Акація та інші проти Франції» § 37); бажання зекономити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальність провадження («Нідерьост-Хубер проти Швейцарії» § 30).

У наданому відзиві представник ТОВ «Вердикт Капітал», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що суд першої інстанції, урахувавши положення ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», дійшов обґрунтованого висновку про заміну сторони у виконавчому провадженні, який узгоджується з правовою позицією ВСУ, висловленою у постанові від 20 листопада 2013 року.

Представник зазначає, що право заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) при наявності доказів (належних та допустимих) правонаступництва є беззаперечним.

Також указує, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні. Виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду, і провадження повинно розглядатися загалом.

Звертає увагу на те, що згідно з приписами ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, при цьому, задовольняти чи відмовляти у задоволенні наданих клопотань учасників справи - це прерогатива суду, який водночас вирішує дане питання за своїм внутрішнім переконанням, отже твердження скаржника про не дотримання судом процесуальних норм є безпідставним.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений строк не подавався.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника ТОВ «Вердикт Капітал», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал», суд першої інстанції виходив з того, що товариство у встановленому законом порядку набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Дельта Банк», включно і до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому, відповідно до приписів ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ТОВ «Вердикт Капітал» є новим кредитором у зобов`язанні.

Дійшовши висновку про розгляд справи без участі представника боржників - адвоката Кінебаса О.М., районний суд зазначив, що адвокат неодноразово заявляв клопотання про відкладення судового засідання, у переважній більшості у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях, тому, з урахуванням ч. 3 ст. 442 ЦПК України, розцінив указану обставину як затягування розгляду справи з боку представника боржника.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням у даній цивільній справі, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, доводами якої є недотримання судом першої інстанції процесуальних норм, а саме, справа була розглянута за відсутності його представника без урахування клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин. Судове рішення в частині задоволення заявленої вимоги про заміну сторони виконавчого провадження із наведених в ухвалі підстав боржником не оскаржується.

У справі встановлено, що 30 липня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 22 792 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,49 % річних з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 29 липня 2014 року (т. 1 а.с. 7-9).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань 30 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 3007Р008, згідно з п. 1.4 якого поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники (т. 1 а.с. 11).

Рішенням від 25 лютого 2010 року Бахмацький районний суд повністю задовольнив позов АКІБ «УкрСиббанк» та стягнув з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь позивача 146 737 грн заборгованості за кредитним договором від 30 липня 2007 року. У задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання договору відмовив. Вирішив питання розподілу судових витрат (т. 1 а.с. 93). Указане судове рішення ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 05 травня 2010 року залишено без змін (т. 1 а.с. 122-124).

На виконання зазначеного рішення суду першої інстанції 28 травня 2010 року Бахмацьким районним судом були видані виконавчі листи про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 146 737 грн та 1 587,37 грн судових витрат (т. 1 а.с. 150-151, 173-174).

За договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеним 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (покупець), продавець відступив покупцю, а покупець набув належне продавцеві право вимоги до боржників за кредитами (т. 1 а.с. 203-240). На виконання зазначеного договору 19 грудня 2011 року був складений акт прийому-передачі (т. 1 а.с. 186).

Згідно з договором купівлі-продажу майнових прав від 09 листопада 2018 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» (продавець) та ТОВ «Вердикт Капітал» (покупець), продавець передав, а покупець прийняв у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, зокрема, право вимоги до боржників, майнових поручителів, які виникли за укладеними договорами (т. 1 а.с. 241-243).

Отже, за умовами укладених договорів ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором у ОСОБА_1 . Саме враховуючи умови зазначених договорів, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Частиною 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містить і ч. 1 ст. 442 ЦПК України.

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК країни та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження і до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України. Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, яка раніше не брала участі у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Виходячи з наведених норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Викладене узгоджується з правовою позицією ВСУ, викладеною у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність заміни стягувача у виконавчому провадженні № 53204229, відкритому відносно ОСОБА_1 про стягнення з нього суми боргу, визначеної рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області у справі № 2-96/10.

Вирішуючи питання щодо дотримання судом першої інстанції процесуальних норм та вирішення спору без участі представника скаржника, апеляційний суд виходить з наступного.

16 березня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до Бахмацького районного суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні (т. 1 а.с. 194-197).

Розгляд заяви було призначено на 29 березня 2019 року, про що сторони були повідомлені належним чином, у тому числі і ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 3).

28 березня 2019 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Кінебаса О.М. надійшло клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, оскільки клієнт звернувся до нього за правовою допомогою лише 28 березня 2019 року (т. 2 а.с. 7-9).

Ухвалою суду від 29 березня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін судове засідання було відкладено на 11 квітня 2019 року (т. 2 а.с. 10). У матеріалах справи наявні підтверджуючі докази отримання ОСОБА_1 та адвокатом Кінебасом О.М. судової повістки про виклик у судове засідання (т. 2 а.с. 16, 17), що свідчить про належне повідомлення указаних осіб про дату, час та місце судового засідання.

11 квітня 2019 року до районного суду надійшло клопотання адвоката Кінебаса О.М. про перенесення судового засідання, у мотивування якого останній зазначив, що задіяний у іншому кримінальному провадженні у Чернігівському апеляційному суді (т. 2 а.с. 19, 22). Ухвалою від 11 квітня 2019 року суд відклав судове засідання на 29 травня 2019 року (т. 2 а.с. 23). Про указану дату та час судового засідання адвокат Кінебас О.М. був повідомлений належним чином (т. 2 а.с. 38).

Протокольною ухвалою від 29 травня 2019 року через неявку представника ПАТ «Дельта Банк» та відсутність відомостей про отримання юридичною особою судової повістки судове засідання було відкладено на 21 червня 2019 року (т. 2 а.с. 51-52), про що адвокат Кінебас О.М. був повідомлений під розписку (т. 2 а.с. 55).

21 червня 2019 року адвокат надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на те, що приймає участь у засіданні Кваліфікаційної палати КДКА Чернігівської області (т. 2 а.с. 80). Визнавши таку причину поважною, районний суд відклав розгляд справи на 06 серпня 2019 року (т. 2 а.с. 81), про що представник був повідомлений у встановленому законом порядку (т. 2 а.с. 109).

06 серпня 2019 року Кінебас О.М. звернувся до суду з аналогічним клопотання про перенесення судового засідання, зазначивши, що приймає участь у іншій справі у Чернігівському окружному адміністративному суді (т. 2 а.с. 112). Взявши до уваги наведене клопотання, районний суд вкотре відклав судове засідання на 19 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 117), про що представник боржника був повідомлений належним чином (т. 2 а.с. 124).

19 вересня 2019 року судове засідання у справі не відбулось через перебування судді у відпустці, розгляд справи відкладено на 30 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 127), про що адвокат Кінебас О.М. був належно повідомлений (т. 2 а.с. 130).

30 вересня 2019 року представник вкотре надав клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на те, що перебуває на лікарняному (т. 2 а.с. 133). Протокольною ухвалою від 30 вересня 2019 року суд, визнавши таку причину неявки поважною, відклав розгляд справи на 21 жовтня 2019 року (т. 2 а.с. 136), про що сповістив Кінебаса О.М. належним чином (т. 2 а.с. 138).

21 жовтня 2019 року адвокат знову надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись, що зайнятий у іншому судовому процесі у м. Києві по справі № 620/1128/19 (т. 2 а.с. 145, 146).

За положеннями ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 43, 49 ЦПК України, і повинні здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі: першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Кінебасом О.М. шість разів подавалась письмова заява про відкладення (перенесення) судового засідання із зазначенням різних причин, у переважній більшості - у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах. Суд першої інстанції, у тому числі урахувавши заявлені клопотання, п`ять разів відкладав розгляд справи, тобто визнавав поважною причину неявки адвоката у судове засідання. Заяви чи клопотання ОСОБА_1 та його представника про розгляд справи за їх відсутності у матеріалах справи відсутні.

Зазначені вище дії адвоката Кінебаса О.М. не свідчать про добросовісне користування стороною боржника наданими процесуальними правами, зумовили затягування розгляду справи по суті та суперечать завданням цивільного судочинства, передбаченим ч. 1 ст. 2 ЦПК України, у зв`язку з чим суд першої інстанції на законних підставах розглянув справу без участі представника. При цьому, представник скаржника лише один раз подав письмові заперечення по суті питання, яке вирішувалось судом першої інстанції. Стверджуючи в апеляційній скарзі про порушення прав ОСОБА_1 через розгляд справи у його відсутність і порушення принципу змагальності, представник боржника не указує, про які докази він був позбавлений можливості заявити (надати) у ході розгляду справи, який тривав більше, ніж півроку.

Ураховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції процесуальних норм не беруться до уваги колегії суддів, оскільки вони ґрунтуються на невірному та довільному тлумаченні скаржником положень правових норм.

Разом з тим, розглядаючи дану справу, апеляційний суд зважає на наступне. Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал», суд першої інстанції замінив стягувача у виконавчому провадженні, відкритому і відносно ОСОБА_1 , і відносно ОСОБА_2 .

При цьому, суд залишив поза увагою ту обставину, що заявник просив замінити сторону у конкретному виконавчому провадженні № 53204229, у якому боржником є ОСОБА_1 .

Відповідно до результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 11 березня 2019 року стягувачем у виконавчому провадженні № 53204229 є ПАТ «Дельта Банк», а боржником - лише ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 198). Натомість районним судом прийнято рішення про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні про стягнення кредитної заборгованості відносно ОСОБА_2 , щодо якої відповідні вимоги не заявлялись. В матеріалах заяви відсутні обґрунтування щодо заміни стягувача у двох виконавчих провадженнях, дані щодо відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 , його номер, тощо.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже районний суд, замінивши стягувача у виконавчому провадженні № 53204229 про стягнення кредитної заборгованості відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вийшов за межі заявлених ТОВ «Вердикт Капітал» вимог в частині заміни стягувача щодо ОСОБА_2 , яка боржником у виконавчому провадженні № 53204229 не являється.

Зважаючи на наведене у сукупності, апеляційний суд приходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні. У той же час ухвала суду в частині заміни сторони виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 суперечить нормам процесуального закону, а тому, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21жовтня 2019 року в частині заміни сторони виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 - скасувати. В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 січня 2020 року.

Головуюча: Судді: