ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1332/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №709/853/20 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Колегія суддів Черкаського апеляційного суду у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Винник І.М.

учасники справи:

позивач - СТОВ «Агроко»;

відповідачі - ОСОБА_2 , ТОВ «Гранекс-Черкаси», Деньгівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області;

особа, що подала апеляційну скаргу - ТОВ «Гранекс-Черкаси»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гранекс-Черкаси»на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 червня 2020 року у справі за заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю«Агроко» про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а :

У червні 2020 року СТОВ «Агроко» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом СТОВ «Агроко» до ОСОБА_2 , ТОВ «Гранекс-Черкаси», Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі із попереднім орендарем та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі із попереднім орендарем.

Свої вимоги мотивували тим, що предметом спору по даній справі є визнання права позивача на подальше користування земельними ділянками, що належать відповідачу ОСОБА_2 .

На час виникнення спору позивач на спірних земельних ділянках вже провів весняно-польові роботи. Власник земельних ділянок - ОСОБА_2 заперечень щодо подальшого використання земельних ділянок у строки визначені законом не надсилала.

СТОВ «Агроко» вважає, що оскільки як спірна земельна ділянка, так і суміжні земельні ділянки, які знаходяться в обробітку позивача вже засіяні різними сільськогосподарськими культурами, а тому очікувані можливі дії відповідачів, спрямовані на можливе виконання робіт із землеустрою, із закріплення межовими знаками поворотних точок меж спірної земельної ділянки, може завдати значної майнової шкоди позивачу, шляхом пошкодження посівів.

Просили суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1090, площею 1,5629 га., розташованої в адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району за межами населеного пункту, в т.ч. проводити землевпорядні роботи по визначенню в натурі поворотних точок меж цієї земельної ділянки, з закріпленням її меж межовими знаками, як мінімум до вирішення справи по суті, але не раніше як до моменту збирання СТОВ «Агроко» урожаю на даній земельній ділянці.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 червня 2020 року заяву задоволено. Заборонено іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 1,5629 га з кадастровим номером :04:000:1090, розташованої в адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, в тому числі проводити землевпорядні роботи по визначенню в натурі (на місцевості) поворотних точок меж цієї земельної ділянки, з закріпленням її меж межовими знаками, до вирішення справи № 709/853/20 по суті.

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав і законних інтересів у разі задоволення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду про забезпечення позову ТОВ «Гранекс-Черкаси» подало апеляційну скаргу та просило суд скасувати ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 червня 2020 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що заявник не надав суду доказів, щодо повідомлення його землевпорядною організацією, щодо проведення землевпорядних робіт. Суд не взяв до уваги докази листа-відповіді, отримані СТОВ «Агроко», ще 14 грудня 2018 року за №94, про відмову у поновленні договору оренди землі.

Суд не дослідив умови договору №495 КУ, в якому не визначений порядок збирання урожаю, після закінчення договору оренди.

Крім того відповідачі жодними своїми діями не чинили і не мали наміру чинити перешкоди у зборі врожаю СТОВ «Агроко».

ТОВ «Гранекс-Черкаси» стверджує, що заява про забезпечення позову є недостатньо обгрунтованою, оскільки у ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість дій з боку відповідачів на виконання робіт із землеустрою, зокрема закріплення межовими знаками поворотних точок меж спірної земельної ділянки.

01 вересня 2020 року СТОВ «Агроко» надіслало відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що апеляційна скарга ТОВ «Гранекс-Черкаси» необґрунтована. Заходи забезпечення позову вжиті судом першої інстанції щодо земельних ділянок, які є предметом спору, та якими на момент посіву кукурудзи, користувався та користується позивач, на підставі укладеного договору оренди землі, а відтак застосовані заходи забезпечення є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Наявність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, що в подальшому може утруднити виконання рішення суду свідчать попередні дії відповідача, який на інших земельних ділянках виділяє за спірними договорами оренди землі спірні ділянки в межах землекористування СТОВ «Агроко» переорюючи по всьому периметру земельної ділянки, а також з обох боків вздовж під`їзного шляху до цих земельних ділянок. Такі дії відповідач вчиняє, щоб якомога більше розділити поле, що не дає можливості тепер позивачу обробляти решту земельних ділянок, які знаходяться в нього в оренді.

Враховуючи наведене, СТОВ «Агроко» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи СТОВ «Агроко» та ТОВ «Гранекс-Черкаси»в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

31 серпня 2020 року ТОВ «Гранекс-Черкаси» надіслало на адресу апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю представника прибути на засідання у зазначений судом час.

Проте ТОВ «Гранекс-Черкаси» не вказав жодної поважної причини неможливості представника товариства прибути в судове засідання у зазначений судом час.

СТОВ «Агроко» також надіслав на адресу суду заяву від 01 вересня 2020 року про перенесення судового засідання на іншу дату (до завершення терміну дії карантину).

Судова колегія враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" зі змінами та доповненнями, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31 серпня 2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

В той же час судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Цивільного процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

У своєму клопотанні СТОВ «Агроко» не вказує, яким чином обмеження, встановлені у зв`язку з карантином, впливають на неможливість представника прибути в судове засідання.

Враховуючи наведене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника СТОВ «Агроко» та представника ТОВ «Гранекс-Черкаси».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до частин 1,2статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини 1статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини 5 статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в пункту 1, пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що СТОВ «Агроко» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Гранекс-Черкаси», Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі із попереднім орендарем та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі із попереднім орендарем.

Відповідно до заявлених позовних вимог, між сторонами існує спір, щодо оренди земельної ділянки, площею 1,5629 га., розташованої в адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району.

СТОВ «Агроко», як орендар, засіяв спірну земельну ділянку кукурудзою, а витрати на обробку 1 га поля, де вона розташована, згідно з актом від 23 червня 2020 року становить 16599,25 грн.

Таким чином, суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову, дійшов до обґрунтованого висновку, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав і законних інтересів у разі задоволення позову.

Посилання скаржника в своїй апеляційній скарзі про те, що суд не взяв до уваги докази листа-відповіді, отримані СТОВ «Агроко» про відмову у поновленні договору оренди землі та не дослідив умови договору в якому не визначений порядок збирання урожаю, після закінчення договору оренди землі, є безпідставним та не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігати ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ТОВ «Гранекс-Черкаси» слід залишити без задоволення, а ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 червня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргутовариства з обмеженою відповідальністю «Гранекс-Черкаси»- залишити без задоволення.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 червня 2020 року у справі за заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю«Агроко» про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в порядку та за умов викладених в статті 389 ЦПК України на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді