Провадження № 2-з/643/105/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020

22 липня 2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», ТОВ Фінансова компанія «Форінт», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними.

20.07.2020, з боку представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: нежитлова будівля літ. «Б-4», загальною площею 390,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; накладення заборони здійснення реалізації прав власності за свідоцтвом № 882 від 11.11.2019, засвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. про право власності на нежитлову будівлю на ім`я ОСОБА_3 , а саме: нежитлової будівлі літ. «Б-4», загальною площею 390,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо нежитлової будівлі літ. «Б-4», загальною площею 390,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви представник зазначив, що у провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», ТОВ Фінансова компанія «Форінт», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними. Предметом позову є: визнати недійсним електронні торги Державного підприємства «Сетам» з реалізації арештованого нерухомого майна нежитлової будівлі літ. «Б-4», загальною площею 390,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-4», загальною площею 390,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 , зареєстровано в реєстрі за № 382 від 11.11.2019, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. недійсним. Заявник вважає, що у випадку задоволення позовних вимог, буде відновлено право власності на зазначене майно за позивачкою. Отже, у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_3 , як власниця нерухомого майна, , може здійснити у відношенні цього майна будь-які дії, направлені на його відчуження, передання в іпотеку, надання в оренду, здійснити переобладнання, тощо, що може ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача. У зв`язку з викладеним, просить заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У ч. 1 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено судам, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У п. 4 цієї Постанови зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, пропорційність.

У статті 11 ЦПК України надано визначення пропорційності у цивільному судочинстві, згідно до якого суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З матеріалів заяви дійсно вбачається спір про право між сторонами, однак позивачем та його представником не надано суду жодних доказів, які підтверджують викладені в заяві обставини.

Більш того, з боку позивача та його представника жодних доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, також не надано.

Так, на підтвердження нібито існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, з боку позивача та його представника суду не надано жодних доказів.

Отже, вищезазначене позбавляє дійти висновку про необхідність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім того, з тексту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, її прохальної частини та самої цивільної справи, вбачаються суттєві розбіжності, а саме: різниться номер свідоцтва від 11.11.2019 про право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-4», загальною площею 390,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також прізвище та ініціали нотаріуса, яким посвідчено вказане свідоцтво.

На підставі викладеного, суд вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Сугачова