Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2020 Справа №607/18716/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , у якому просить стягнути з відповідача в його користь грошові кошти в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, а також 768,40 грн. судового збору сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує на те, що 07 лютого 2019 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено усний договір про надання послуг, за умовами якого ОСОБА_3 зобов`язався посприяти позивачу в розмитненні та першій реєстрації транспортного засобу марки «BMW». У порядку виконання договірних зобов`язань, ОСОБА_1 передав відповідачу грошові кошти в сумі 2 500 доларів США, про що останнім було надано письмову розписку від 07.02.2019 р. Також, як вбачається із змісту розписки, у разі ненадання послуг, ОСОБА_3 зобов`язався повернути кошти в сумі 2 500 доларів США та технічний паспорт на автомобіль. 04.06.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із вимогою у семиденний строк з моменту отримання даної вимоги виконати взяті на себе зобов`язання згідно договору від 07.02.2019 р. ОСОБА_3 дану вимогу отримав 07.06.2019 року, строк виконання вимоги закінчився 14.06.2019 р., однак взятих на себе зобов`язань відповідач не виконав та отриманих від позивача коштів не повернув. 15.06.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою вимогою про повернення коштів в сумі 2 500 доларів США, яка залишилася без реагування.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подавав.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

07 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено усний договір про надання послуг, за умовами якого ОСОБА_3 зобов`язався надати послуги позивачу в розмитненні та першій реєстрації транспортного засобу марки «BMW».

Як вбачається із наявної при матеріалах справи, письмової розписки від 07 лютого 2019 року, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі, еквівалентній 2 500 доларів США, а також свідоцтво про реєстрацію іноземного транспортного засобу марки «BMW 525» серії НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 . Надалі зобов`язується, за отримані кошти здійснити розмитнення та посприяти у першій реєстрації даного автомобіля в Україні. У разі невдалої спроби посприяти розмитненню автомобіля, зобов`язується повернути надану йому суму коштів в розмірі 2 500 доларів США та свідоцтво про реєстрацію.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за укладеним договором про надання послуг не виконав, отриманих за це коштів в сумі, еквівалентній 2 500 доларів США, ОСОБА_1 не повернув.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

04.06.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із вимогою у семиденний строк з моменту отримання даної вимоги виконати взяті на себе зобов`язання згідно договору від 07.02.2019 р.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №961, дану вимогу ОСОБА_3 отримав 07.06.2019 р.

Таким чином, строк виконання зобов`язання по виконанні взятих на себе договірних зобов`язань ОСОБА_3 , закінчився 14.06.2019 р.

Згідно п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ч.1 та ч. 3 ст. 615 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Згідно ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Оскільки, у визначеним ОСОБА_1 строк, відповідач не виконав взятого на себе зобов`язання, позивач надіслав відповідачу повідомлення - вимогу про відмову від зобов`язання та повернення отриманих коштів. Однак, дана вимога залишилася без реагування.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, що еквівалентно (станом на 23.01.2020 р. згідно офіційного курсу НБУ 1 дол. США: 24,331 грн.), 60 827 (шістдесят тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 50 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 625, 712 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, що еквівалентно 60 827 (шістдесят тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 50 коп., а також 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 28 січня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан