Справа № 743/54/20
Провадження № 2/743/119/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.,

розглянувши в смт.Ріпки в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу, зазначивши, що 22.07.2018 року між сторонами було укладено договір позики, у вигляді розписки, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 106400 грн., в термін до 21.08.2018 року.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не виконує взятих на себе зобов`язань за борговою розпискою, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача заборгованість, в розмірі 106400 грн., 1064 грн. в якості відшкодування сплаченого судового збору.

До суду позивач та його представник надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вимоги ОСОБА_1 підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він власноруч, без фізичного та психологічного примусу, не будучи позбавленим чи обмеженим в дієздатності, проживаючи два роки без реєстрації в м.Києві, заповнював бланк розписки про отримання від ОСОБА_1 позики, в розмірі 106400 грн.

Разом з цим, ОСОБА_2 фактично не отримував від позивача будь-яких грошових коштів, а написання боргової розписки було обумовлено тим фактом, що відповідач, без укладення трудового договору та без реєстрації працював таксистом в м.Києві і його роботодавцем був ОСОБА_1 . З метою надання послуг з пасажирських перевезень ОСОБА_2 орендував автомобіль «Шевролет-Авео» 2006 року виготовлення у родички ОСОБА_1 , і потрапив в ДТП. Під час ДТП відповідач отримав тілесні ушкодження, перебував на стаціонарному лікуванні, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а транспортний засіб яким керував ОСОБА_2 зазнав механічних пошкоджень котрі виключали його ремонт, у зв`язку з чим відповідач написав на ім`я ОСОБА_1 розписку про отримання грошових коштів, так як був згоден з розміром завданих збитків. В подальшому ОСОБА_2 періодичними платежами повертав довіреній особі ОСОБА_1 - ОСОБА_3 грошові кошти, сплативши близько 90000 грн., однак потім він посварився з позивачем та перестав здійснювати йому виплати. Наведені позивачем обставини можуть бути підтверджені офіційними документами.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2018 року між сторонами було укладено договір позики, у вигляді розписки, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 106400 грн. зі строком повернення до 21.08.2018 року.

В судовому засіданні відповідач не оспорював того факту, що він власноручно без психологічного та фізичного примусу заповнив бланк розписки про отримання позики від ОСОБА_1 .

Як слідує з пояснень відповідача, він не отримував від ОСОБА_1 , або від його довіреної особи розписок про повернення частин позики за укладеним письмовим договором від 22.07.2018 року.

Суд двічі задовольняв клопотання ОСОБА_2 про оголошення в судовому засіданні перерви з метою надання доказів, на які відповідач посилався як на підставу своїх заперечень.

Відповідач таких доказів суду не надав і в засідання призначене на 20.07.2020 року взагалі не з`явився.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за договором позики.

У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

На підтвердження обставин укладення сторонами договору позивач надав розписку ОСОБА_2 .

У відповідності до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи доведено, що звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1064 грн.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Керуючись ст.ст. 10, 76, 141, 263, 264, 265, 277-279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , заборгованість, в розмірі 106400 (сто шість тисяч чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн., в якості відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляція на рішення може бути подана до Чернігівського апеляційного суду, через Ріпкинський районний суд, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення буде складено 24.07.2020 року.

Суддя Є.А. Жовток