УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретареві Ратушній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Ващинської М.М., про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1

встановив:

Державний виконавець Ващинська М.М., звернулась до суду з даним поданням в обґрунтування котрого зазначила, що на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження 62046769 з виконання виконавчого листа № 202/7373/17 виданий 24 квітня 2020 року про стягнення матеріальної шкоди 156 709,01 та судові витрати 23 107, 87 грн.

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на самостійне його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження». Просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 , у праві виїзду за межі України, до виконання зобов`язань покладених на нього.

Однак, зазначене подання з урахуванням вивчених матеріалів справи підлягає залишенню без руху, оскільки містить недоліки.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України, в якій питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України регулюється статтею 441.

Вивчивши подання та додані до нього документи, судом встановлено, що державний виконавець у поданні на підтвердження своєї правової позиції посилається на статтю 377-1 ЦПК України, які жодним чином не стосуються подання.

Відповідно до чинного цивільно-процесуального кодексу України стаття 377-1 взагалі у кодексі відсутня.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Слід зазначити, що у поданні державним виконавцем не вказано доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України або робить це з метою ухилення від виконання судового рішення. Наявність лише самого зобов`язання не наділяє відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

До подання державного виконавця додаються належним чином завірені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов`язань боржником тощо.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Отже, державний виконавець повинен довести факти умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Проте судом установлено, що матеріали подання не містять доказів про обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження та доказів про те, що боржник ухиляється від явки до державного виконавця, а відповідно і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, тому суд вважає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника необґрунтованим та передчасним.

Виходячи з вищенаведеного встановлено, що вказане подання за змістом не відповідає вимогам, визначеним положеннями ЦПК України та підлягає залишенню без руху.

На підставі наведеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Подання державного виконавця Ващинської М.М., про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати заявнику для усунення недоліків у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання ухвали в зазначений строк, подання вважати неподаним та повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Ребров