Провадження № 2/229/1255/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської селищної ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на частку (2/3) квартири номер АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовує позов тим, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її вітчим ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина в вигляді земельної ділянки та частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Померлий ОСОБА_2 17 вересня 2015 року склав заповіт на ім`я ОСОБА_1 13 лютого 2020 року позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом та 0З серпня 2020 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори, на земельну ділянку площею 3,5318 гектарів, що розташована на території Первомайської сільської Ясинуватського району Донецької області.

03 серпня 2020 року державним нотаріус Другої селидівської державної нотаріальної контори ухвалив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_1 , відмовлено, оскільки спадкоємець не має можливості надати документ, що встановлює право власності на вищевказану квартиру, через те, що БТI міста Донецька знаходиться в зоні проведення ООС на тимчасово окупованій території України.

В судове засідання позивачка не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не надав, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а також про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ч.ч.3,4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.

Так, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд встановив, що відповідно до заповіту № 13 від 17 вересня 2015 року ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 належну йому земельну ділянку площею 3,53 га, кадастровий номер: 040002762, а також належну йому частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 січня 1996 року співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 49.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з інформацією від Дружківської державної нотаріальної контори № 909/01-16 від 06 жовтня 2020 року після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяви про прийняття або відмову від спадщини не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Поряд з цим, відповідно до інформації від Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області № 243/02-12 від 15 жовтня 2020 року на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з нею також були зареєстровані та мешкали: ОСОБА_2 (чоловік), ОСОБА_1 (донька), ОСОБА_4 (зять), ОСОБА_5 (онук).

Той факт, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим Михайлівською сільською радою Красноармійського району Донецької області на підставі актового запису №42 від 04 серпня 1972 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 , виданим Первомайською сільською радою Ясинуватського району Донецької області на підставі актового запису №10 від 10 квітня 1993 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 з ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 , виданим Михайлівською сільською радою Красноармійського району Донецької області на підставі актового запису №42 від 22 жовтня 1977 року.

Той факт, що ОСОБА_2 був чоловіком ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 з ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 , виданим Михайлівською сільською радою Красноармійського району Донецької області на підставі актового запису №42 від 22 жовтня 1977 року.

З вищезазначених осіб лише ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у першу чергу мають право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України. Тому, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину у вигляді 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно проживали разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та не заявили про відмову від неї.

Таким чином, право власності на 1/3 частку вищезазначеної квартири в рівних частках в порядку спадкування за законом перейшло до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто по 1/6 частці кожному.

Отже, після смерті ОСОБА_3 співвласниками квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 в розмірі 1/2 частки квартири та ОСОБА_1 в розмірі 1/2 частки квартири відповідно.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 23 жовтня 2019 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис № 45.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,53 га, кадастровий номер: 040002762 та 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 61158670 від 03 серпня 2020 року Другою донецькою державною нотаріальною конторою 13 лютого 2020 року заведено спадкову справу № 28/20 (стан чинний) після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що спадкова справа заведена за її заявою, тому як інших спадкоємців у чоловіка не було. Відповідачем такі обставини не спростовані.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 3-548 від 03 серпня 2020 року ОСОБА_1 видано зазначене свідоцтво. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається лише з земельної ділянки площею, 35318 гектарів, яка має кадастровий номер :04:000:2762, що розташована на території Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області.

Постановою державного нотаріуса Другої селидівської, в.о. Другої донецької державної нотаріальної контори Давидова С.М. від 03 серпня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не має можливості надати державному нотаріусу довідку з БТІ, що підтверджує реєстрацію права власності на вищевказану квартиру, оскільки БТІ м. Донецька знаходиться в зоні проведення ООС, на тимчасово окупованій території України.

Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , не видавалося.

Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Суд вважає доведеним, що на теперішній час позивачка з незалежних від неї причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково і існують законні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Щодо решти позовних вимог, то суд зазначає, що 1/6 частку вищевказаної квартири ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 , а видача свідоцтва про право власності на цю частку належить до компетенції органів нотаріату.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Первомайської селищної ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року.

Cуддя: С. О. Рагозіна