Справа № 583/5053/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання іпотеки такою, що припинена, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019 року позивач подав до суду позовну заяву до відповідача про визнання іпотеки такою, що припинена, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, в якій просить суд визнати іпотеку нежитлових будівель загальною площею 2187,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що виникла на підставі іпотечного договору № 11 СМБ/Zквіп-08 від 31.07.2008 р., такою, що припинена; зняти заборону відчуження нежитлових будівель загальною площею 2187,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та виключити записи про іпотеку нежитлових будівель загальною площею 2187,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що виникла на підставі іпотечного договору № 11 СМБ/Zквіп-08 від 31.07.2008 р., з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.07.2008 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та громадянами України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № 11 СМБ/Zквіп-08 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11 СМБ/2008-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 31.07.2008 р., укладеного між Іпотекодержателем і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 30.06.2010 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов`язань, за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора за зазначеним вище кредитним договором. У рішенні Господарського суду Сумської області від 21.02.2017 р. у справі №920/1446/15, яке набрало законної сили, встановлено, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт видачі ОСОБА_1 траншами кредитних коштів на загальну суму 830000,00 грн., погашено ОСОБА_1 746000,00 грн., крім того, 29.07.2010 р. ОСОБА_1 сплачено 70000,00 грн. в рахунок погашення тіла кредиту, сума неповернутого кредиту складає 14000,00 грн. 08.11.2018 р. ФОП ОСОБА_1 було сплачено ПАТ «Дельта Банк» 14000,00 грн. (сума кредиту), 1341,67 (відсотки по кредиту), 226,68 грн. (3 % річних по ст. 625 ЦК України). Нарахування процентів за кредитним договором № 11 СМБ/2008-АПЗ від 31 липня 2008 року на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії припинилось 24.05.2011 року, так як право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України (23.05.2011 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до Господарського суду Сумської області до ФОП ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11 СМБ/2008-АПЗ від 31 липня 2008 року на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії). Таким чином ФОП ОСОБА_1 08 листопада 2018 року було повністю виконане зобов`язання за кредитним договором № 11 СМБ/Zквіп-08 від 31.07.2008 р. З урахуванням того, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання, вважає що ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання іпотеки такою, що припинена, оскільки щодо цього існує спір, тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 11.12.2019 р. відкрито провадження у справі.

08.01.2020 р. надійшов відзив на позовну заяву від ПАТ «Дельта Банк», в якому представник ПАТ «Дельта Банк» просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання іпотеки такою, що припинена, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек - відмовити в повному обсязі. Вважає, рішення Господарського суду Сумської області від 21.02.2017 р. у справі №920/1446/15, на яке вказує позивач, не підтверджує відсутність заборгованості позичальника перед АТ «Дельта Банк», а лише вказує на її недоведеність через те, що ТОВ «Укрпромбанк» не передав всіх необхідних документів АТ «Дельта Банк», крім того, вважає, що підстави, з яких позивач вважає іпотеку припиненою, не узгоджуються з положеннями ст. 17 Закону України «Про іпотеку», а тому позов є безпідставним.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сліпченко Ю.А. та третя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні вважають, що справа належить до цивільної юрисдикції та підсудна Охтирському міськрайонному суду Сумської області.

Позивач ОСОБА_1 , представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» та третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені в передбаченому законом порядку.

Заслухавши думку представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі необхідно закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що 31.07.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 11СМБ/2008-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії (ас. 12-22).

31.07.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого останні передали в іпотеку ТОВ «Український промисловий банк» нежитлові будівлі, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , які належать їм на праві приватної власності. Вказаний договір іпотеки було укладено для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11СМБ/2008-АПЗ, укладеним 31.07.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , тобто між юридичною особою та фізичною особою підприємцем.

Відповідно до листа Національного банку України від 25.01.2010 р. № 55-012/237-1097, згідно з постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 № 19 з 21.01.2010 р. відкликана банківська ліцензія у Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (м. Київ) та ініційована процедура ліквідації банку.

30.06.2010 р. відповідно до рішення Національного банку України між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань, за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора за зазначеним вище кредитним договором.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Так, за змістом пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Відповідно до положень статей572,575,589,626ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави); іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Тобто, договір іпотеки укладається між іпотекодержателем та іпотекодавцем в забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, ОСОБА_1 як іпотекодавець подав до суду позов до юридичної особи ПАТ «Дельта Банк» як іпотекодержателя за договором іпотеки, що укладений на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридична особа та фізична особа-підприємець.

Таким чином, у спірних правовідносинах між сторонами наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридична особа та фізична особа-підприємець, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями ст. 20 ГПК України.

Враховуючи викладене, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Положення п. 1 ч.1 ст. 20 ГПК України не пов`язують також належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці, з об`єднанням таких позовних вимог із вимогами до особи - боржника за основним зобов`язанням.

Вищевказану правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18), яка є обов`язковою для застосування судами нижчих інстанцій.

Пунктом 1 частини 1 ст.255ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на викладене, враховуючи, що спір між сторонами виник щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, сторонами якого є юридична особа та фізична особа-підприємець, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому відповідно до п.1ч.1ст.255ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Оскільки справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 255 ЦПК України, то згідно до положень, викладених в п.5 ч.1 ст.7 Закону України « Про судовий збір», позивачу підлягає поверненню сплачений ним судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.13, 255, 256, 258, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання іпотеки такою, що припинена, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек - закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення з даним позовом в порядку господарського судочинства до Господарського суду Сумської області.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 1536,80 грн., сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 03.12.2019 р., з державного бюджету Охтирського району.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б.Плотникова