Справа № 465/5687/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/523/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Мельничук О.Я., Цяцяка Р.П.

секретаря: Сеньків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ДП «Добра оселя» ТзОВ «Група ТКС» на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дочірнього підприємства «Добра оселя» ТзОВ «Інвест житло» про відшкодування 62161 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . 27 липня 2016 року його квартиру було залито водою у зв`язку з тим, що відповідач не забезпечив належну експлуатацію житлового комплексу та відповідно не надав належні послуги з утримання будинку АДРЕСА_2 . Залиття його квартири підтверджується актом обстеження приміщення від 27 липня 2016 року, складеного комісією в складі директора Дочірнього підприємства «Добра Оселя» ТзОВ «Інвест-житло» Завійської О.С., головного інженера цього ж підприємства ОСОБА_2 , а також мешканця квартири ОСОБА_3 , а пошкодження майна актом обстеження приміщення від 8 серпня 2016 року, складеного комісією в складі директора Дочірнього підприємства «Добра Оселя» ТзОВ «Інвест-житло» Завійської О.С., головного інженера цього ж підприємства ОСОБА_2 , власника квартири ОСОБА_1 , мешканця квартири ОСОБА_4 .. Через залиття з вини відповідача його майно потребує відновлюваного ремонту. Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва, виконаного інженером-проектувальником ОСОБА_5 23 серпня 2016 року, вартість ліквідації наслідків затоплення та приведення до попереднього стану квартири за адресою: АДРЕСА_3 , становить 49763 грн. Окрім цього, було завдано шкоду меблям, що знаходилася в його квартирі, яка становить згідно товарного чеку у розмірі 12398 грн.. Загальна сума збитків, спричинених йому відповідачем, становить 62161.00 грн. На пропозицію відшкодування завданої шкоди в добровільному порядку, відповідач відмовився, а тому змушений звернутись до суду за захистом свого права та інтересу.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16.04.2019 року позов задоволено.

Стягнуто з Дочірного підприємства «Добра оселя» ТзОВ «Інвест-Житло» на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 62161 грн. та судові витрати по сплаті судового збору розмірі 621,61 грн., а всього разом 62782,61 грн.(шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят дві гривні, шістдесят одна копійка).

Рішення суду оскаржило ДП «Добра оселя» ТзОВ «Група ТКС», вважає, що рішення суду ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не досліджено та не розмежовано зону відповідальності Управителя та власників житлових (нежитлових) приміщень, не проведено розмежування «внутрішньо будинкові» та «внутрішньо квартирні» мережі, не встановлено дійсні причини залиття квартири позивача, не встановлено, чи відноситься запірна арматура, яка знаходиться у квартирі АДРЕСА_4 до спільного майна багатоквартирного будинку та чи міг відповідач запобігти поломці даної запірної арматури. Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення здійснюється його власником (співвласником). Стверджує, що залиття квартири сталося внаслідок витікання води із запірної арматури в квартирі АДРЕСА_5 , яка не належить до спільного майна багатоквартирного житлового будинку, а знаходиться у квартирі АДРЕСА_4 , що свідчить про відсутність вини Управителя у завданні майнової шкоди позивачу, який, як власник квартири, не забезпечив належне утримання та експлуатацію мережі холодного водопостачання квартири, що призвело до залиття квартири, та як наслідок завдання майнової шкоди. З наведених підстав просить скасувати оскаржуване заочне рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не забезпечив належну експлуатацію житлового комплексу та відповідно не надав належні послуги з утримання будинку АДРЕСА_2 , порушив умови договору від 01.10.2015 року, наслідком чого є залиття квартири позивача, що завдало позивачу майнової шкоди в розмірі 62161.грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 у відповідності до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 1 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., реєстраційний номер 6162.

27 липня 2016 року квартиру АДРЕСА_1 позивача залито водою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції взяв до уваги акт обстеження приміщення від 27 липня 2016 року, складеного комісією в складі директора Дочірнього підприємства «Добра Оселя» ТзОВ «Інвест-житло» Завійської О.С., головного інженера цього ж підприємства ОСОБА_2 , а також мешканця квартири ОСОБА_3 , з якого вбачається, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 стало її залиття через вентиляційні отвори і через шахту водяного стояка.

З акту обстеження приміщення від 8 серпня 2016 року, складеного комісією в складі директора Дочірнього підприємства «Добра Оселя» ТзОВ «Інвест-житло» Завійської О.С., головного інженера цього ж підприємства ОСОБА_2 , власника квартири ОСОБА_1 , мешканця квартири ОСОБА_4 , станом на 8 серпня 2016 року, після затоплення квартири, що відбулося 27 липня 2016 року, встановлено наступне:

- пошкоджено весь ламінат в кімнаті та кухні, бетонна стяжка набрала вологи, по периметру кімнати стіна увібрала вологість від 20 до 50 см від рівня підлоги, суміжна з кімнатою стіна зі сторони кухні волога аналогічно, на стінах видимі темні плями плісняви;

- низ меблів у кімнаті постраждав від вологи, а саме: шафа, ліжко, приліжкові дві тумбочки, комод, тумба під телевізор, журнальний столик, диван, саббуфер музичного центру набрали вологості, розбухли;

- набрав вологості, розбух низ (до 15 см від рівня підлоги) чотирьох міжкімнатних дверей та дверних коробок;

- в кладовій у вбудованій шафі розбух низ до 15 см від рівня підлоги;

- в кухні під вентиляційним каналом набрали вологості стільниця та полиці кухонної тумби; стіна за кухонними меблями волога, низ кухонних меблів набрав вологості, розбух.

Судом також встановлено, що 01 жовтня 2015 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Добра Оселя 1» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом цього договору є забезпечення надання Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_2 , та забезпечення позивачем своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно пункту 1 цього ж договору, послуги надаються шляхом залучення Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку на підставі відповідного договору спеціалізованого експлуатуючого підприємства, яке буде утримувати спільне і неподільне майно будинку і забезпечувати отримання позивачем і комунальних послуг, які надаються спеціалізованою організацією.

ОСББ «Добра Оселя 1» для надання послуг з утримання будинку АДРЕСА_2 залучило як спеціалізоване експлуатуюче підприємство - Дочірнє підприємство «Добра Оселя» ТзОВ «Інвест-житло».

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до договору про відносини власників житлових і нежитлових приміщень та управителя, укладеного 1 жовтня 2015 року між Дочірнім підприємством «Добра Оселя» ТзОВ «Інвест-житло» (надалі Управитель) та Павлів- ОСОБА_6 (надалі Власник), Управитель надає послуги власникам приміщень з управління неподільним та загальним майном житлового комплексу та забезпечує належну його експлуатацію, якісне і своєчасне надання житлово-комунальних послуг, забезпечує відповідні умови користування неподільним та загальним майном Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добра Оселя 1» (будинком та прибудинковою територією). Власник приміщення схвалює укладення договору між Управителем та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Добра Оселя 1» від 26 травня 20014 року та зобов`язується дотримуватися визначених цим договором правил.

Згідно з п. 4.1.1. даного договору, Управитель зобов`язується здійснювати належну експлуатацію житлового комплексу та забезпечувати відповідні умови користування власним, неподільним та загальним майном власників.

Згідно з п. 4.1.2. договору, Управитель також зобов`язується належно надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язань за цим договором не виконав, внаслідок чого квартиру позивача було залито водою, а відтак, відповідач не забезпечив належну експлуатацію житлового комплексу та, відповідно, не надав належні послуги з утримання будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 3.2.2. даного договору, власник приміщення має право стягнути з Управителя вартість ремонту або зарахувати її в рахунок наступних платежів у разі завдання шкоди майну внаслідок неякісного виконання Управителем своїх обов`язків.

Згідно з пункту 5.1. договору, Управитель відшкодовує власнику приміщення майнові збитки, завдані невиконанням обов`язків, передбачених в пункті 4.1., в порядку, визначеному законодавством.

Як вбачається із зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва, виконаного інженером-проектувальником ОСОБА_5 23 серпня 2016 року, вартість ліквідації наслідків затоплення та приведення до попереднього стану квартири за адресою: АДРЕСА_3 , становить у розмірі 49763 грн.

Долучений до матеріалів справи товарний чек від 27.05.2016 року підтверджує вартість меблів, які були пошкоджені внаслідок залиття квартири позивача, розмір шкоди становить 12398 грн..

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, завдання майнової шкоди презюмується, а відтак саме відповідач відповідно до положень ст. 81 ЦПК України повинен довести належними та допустимими доказами, що майнову шкоду завдано не з його вини.

В той же час позивач повинен довести належними та допустимими доказами розмір завданої майнової шкоди.

Згідно наданим роз`ясненням у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами (п. 2), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Статтею 1192 ЦК України визначені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Визначаючи розмір належної до відшкодування на користь позивача майнової шкоди, суд першої інстанції взяв до уваги зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, виконаного інженером-проектувальником ОСОБА_5 23 серпня 2016 року та товарний чек від 27.05.2016 року, якими підтверджується розмір завданої майнової шкоди.

Доказів на спростування таких розрахунків відповідач суду не надав, як і не надав жодних належних та допустимих доказів відсутності його вини у завданні позивачу майнової шкоди внаслідок залиття квартири.

Доводи апелянта про те, що залиття квартири сталося внаслідок витікання води із запірної арматури в квартирі АДРЕСА_5 , яка не належить до спільного майна багатоквартирного житлового будинку, а знаходиться у квартирі АДРЕСА_4 , що свідчить про відсутність вини Управителя у завданні майнової шкоди позивачу, який, як власник квартири, не забезпечив належне утримання та експлуатацію мережі холодного водопостачання квартири, що призвело до залиття квартири, та як наслідок завдання майнової шкоди, спростовуються актом обстеження приміщення від 27 липня 2016 року, складеного комісією в складі директора ДП «Добра Оселя» ТзОВ «Інвест-житло» Завійської О.С., головного інженера цього ж підприємства ОСОБА_2 , а також мешканця квартири ОСОБА_3 , з якого вбачається, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 стало її залиття через вентиляційні отвори і через шахту водяного стояка.

Тобто, у вищезгаданому акті відсутня інформація про те, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 була поломка запірної арматури, яка знаходиться саме в цій квартирі.

З огляду на те, що відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду першої інстанції беззаперечних належних та допустимих доказів відсутності його вини у залитті квартири АДРЕСА_1 , з врахуванням положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України, саме ДП «Добра оселя» ТзОВ «Інвест житло» є відповідальним за майнову шкоду, завдану залиттям квартири позивача.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розмір завданої шкоди, про стягнення якої звернувся позивач, апелянтом не спростовано, в апеляційній скарзі відсутні будь - які доводи апелянти щодо розміру завданої майнової шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, таке є законним, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ДП «Добра оселя» ТзОВ «Група ТКС» на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2019 року залишити без задоволення.

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 27.08.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Мельничук О.Я.

Цяцяк Р.П.