Справа № 161/4158/20
Провадження № 2/161/1957/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 серпня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Кирилюк В.Ф., за участю секретаря судового засідання Самолюк І.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

16 березня 2020 року на адресу суду надійшов цей позов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі починаючи з 16 липня 1964 року.

За час спільного життя вони почали будувати будинок за адресою АДРЕСА_1 , який на разі не введений в експлуатацію та є об`єктом незавершеного будівництва.

Посилаючись на те, що об`єкт незавершеного будівництва є спільною сумісною власністю подружжя, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку цього майна.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, подали на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечили.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштовим відправленням.

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 19 липня 1964 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

На підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2019 року у цивільній справі №161/19105/18, позивач є власником 1/2 частки земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 556 м2 (0,0556 га), цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

З матеріалів справи, зокрема з технічного паспорту та будинкової книги слідує, що на вищенаведеній земельній ділянці розміщений незавершений будівництвом житловий будинок, який зводився за час шлюбу сторін.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки спірний незавершений будівництвом житловий будинок був набутий сторонами у власність за час їхнього шлюбу, вважається, що він є спільною сумісною власністю подружжя.

Частиною першою статті 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність підстав для відступу від засад рівності часток подружжя у спільній власності, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва, тобто задовольнити позов у повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути 3 862,33 грн. судового збору сплаченого при зверненні до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 13, 141, 265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку об`єкта незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 862,33 грн. (три тисячі вісімсот шістдесят дві гривні тридцять три копійки).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Повне судове рішення складено та підписано 28 серпня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк