справа № 2-3352/2010
провадження №6/489/11/20
УХВАЛА

20 січня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Миколаєві заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив замінити стягувача у виконавчому листі № 2-3352 від 29.10.2010, виданому на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» (далі ПАТ «Український Професійний Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 673 від 20.09.2007, а саме стягувача ПАТ «Український Професійний Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 . Також видати дублікат виконавчого листа по вказаній справі та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

Заява мотивована тим, що по вказаній цивільній справі 20.09.2010 Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено рішення, яким з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 209957,13 грн. та судовий збір у розмірі 1820,00 грн. Виконавчий лист було видано позивачу 29.10.2010. 09.07.2019 між ПАТ «Український Професійний банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 63 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого останній набув права вимоги до групи позичальників, заставодавців та поручителів, в тому числі до ОСОБА_2 за кредитним договором № 673 від 20.09.2007, що є підставою заміни стягувача у виконавчому листі.

Після отримання від ПАТ «Український Професійний Банк» документів кредитної справи № 673 від 20.09.2007, виявлено, що в матеріалах справи відсутній оригінал виконавчого листа та документи, що підтверджують направлення чи знаходження виконавчого листа на виконанні. Вказаний факт підтверджений Актом прийому передачі №1 від 09.07.2019.

Згідно постанови Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14.09.2017 виконавчий лист повернуто стягувану у зв`язку з відсутністю майна, на яке можна звернути стягнення. На даний час відкритих виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Український професійний банк» немає.

Тобто, оригінал виконавчого листа був втрачений не з вини нового кредитора, що на думку заявника є підставою для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

У судове засідання, призначене на 27.11.2019 10:40 годину, учасники судового розгляду не з`явилися. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій заяву підтримав та просив задовольнити.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Із матеріалів цивільної справи встановлено, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.09.2010 позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Український Професійний Банк» заборгованість за кредитним договором № 673 від 20.09.2007 в розмірі 209957,13 грн.

Із доданих до заяви доказів вбачається, що 09.07.2019 між ПАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 63 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ОСОБА_1 набув права вимоги до групи позичальників, заставодавців та поручителів, в тому числі до ОСОБА_2 за кредитним договором № 673 від 20.09.2007.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно із частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 05.12.2018 №643/4902/14-ц.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття шість детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті шість тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Таким чином, заявник є новим кредитором відносно боржника ОСОБА_2 , а тому є всі підстави для заміни стягувача у виконавчому листі, внаслідок чого заява в цій частині вимог підлягає задоволенню.

При вирішенні вимог в частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання суд виходить з наступного.

Матеріалами цивільної справи підтверджується, що виконавчий лист по справі було видано представнику позивача 18.01.2011.

Згідно постанови Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14.09.2017 (ВП№44934440) виконавчий лист повернуто стягувану у зв`язку з відсутністю майна, на яке можна звернути стягнення на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно Акту прийому передачі №1 від 09.07.2019 до договору № 63 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитними договорами та договорами поруки від 09.07.2019 виконавчий лист по вказаній цивільній справі заявнику, як новому стягувачу, не передавався.

Отже, як слідує із заяви та наданих заявником доказів виконавчий лист було втрачено попереднім стягувачем, що перешкоджає виконанню рішення суду, яке до теперішнього часу не виконане.

Згідно частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про втрату оригіналу виконавчого листа попереднім стягувачем, що перешкоджає виконанню рішення суду та є підставою для видачі заявнику дублікату виконавчого листа.

Що стосується поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» дозволяє зробити висновок, що цей строк застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим Законом (постанова Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18). Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у у справі № 905/6977/13 та від 02.05.2018 у справі № 5016/149/2011(17/6).

Частиною першою статті 12 наведеного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частинами четвертою і п`ятою зазначеної статті врегульовано, що у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, при цьому у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як вбачається із матеріалів заяви виконавчий лист був повернутий стягувачу постановою державного виконавця від 14.09.2017 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно строк прервався.

Таким чином, враховуючи встановлений Законом України «Про виконавче провадження» трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, який перервався 14.09.2017, оскільки даних про фактичне отримання стягувачем постанови державного виконавця матеріали не містять, відповідно виконавчий лист може бути проявлений до виконання в строк до 14.09.2020.

Отже, на момент звернення заявника до суду строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплинув, а тому відсутні правові підстави для поновлення такого строку.

Керуючись статтею 433, 442, пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 2-3352/2010 від 29.10.2010, виданому на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 673 від 20.09.2007, а саме Публічне акціонерне товариство «Український Професійний Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-3352/2010 від 29.10.2010, відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» від 20.09.2010 по вказаній справі.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 20.01.2020.

Суддя І.В.Коваленко