Справа № 635/3888/18
Провадження № 2/635/1022/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цимбаліста О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Центр надання адміністративних послуг Харківського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області подано зазначений позов, в якому позивачі просять суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вона, ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Разом з нею зареєстровані і мешкають: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . В будинку також з 2014 року зареєстрований ОСОБА_6 . Згідно акту обстеження житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , 1969 року народження, протягом 4 років, тобто з дати реєстрації в цьому будинку, не проживає. Згідно рішення Пісочинськоі селищноі ради від 18 02 2010 року, даний будинок знаходиться на балансі в КП Пісочинське ВУЖКГ з 01 03 2010 року. У даний час квартира не приватизована. 16 листопада 2009 року у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з відповідачем. Зазначає, що з відповідачем проживали по місту проживання батьків відповідача за адресою Сумська область Великописаревский район с Братениця, а з 20 07 2017 року фактично припинили шлюбні стосунки та разом не мешкають. Відповідач на цей час проживає у своєму будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 в житловому будинку не проживає, зобов`язання по оплаті житлових послуг не виконує, комунальні послуги не оплачує. Перешкод в користуванні житлом не має. Відповідач зареєстрований в житловому будинку, але більше трьох років не проживає по вказаному адресу, не користується житловим будинком упродовж 4-х років і цей факт є підставою для зняття його з реєстраційного обліку, і позбавлення права користування житлом. Зазначає, що підставою для звернення з позовною заявою до суду є ті обставини, що їм доводиться сплачувати комунальні платежі з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, а також оформити субсидію не надається можливим. Відповідач витрати на утримання житлового будинку, не несе, особистих речей його в будинку немає, вселитися в будинок не .намагався.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Центр надання адміністративних послуг Харківського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання.

19 березня 2019 року до суду надійшли пояснення відповідача ОСОБА_6 , із яких вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 намагаються у буд-який спосіб зняти його з реєстрації місця проживання для того, щоб приватизувати кв. АДРЕСА_1 , без його участі. 07.09.2016 він у зв`язку з хворобою, видав нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_2 , якою уповноважив її розпоряджатися його майном, та вчиняти інші дії його імені. Оскільки ОСОБА_2 стала зловживати повноваженнями, наданими їй на підставі вказаної довіреності, він 08.08.2017 своєю нотаріально посвідченою заявою скасував довіреність від 07.09.2016, видану ОСОБА_2 . Проте, позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , використовуючи скасовану ним довіреність зняли його з реєстрації місця проживання в кв. АДРЕСА_1 . Потім за його заявою запис у його паспорті про зняття з реєстрації місця проживання був анульований. Відповідач зазначає, що після цього, коли у червні 2018 він був тимчасово відсутній вдома, бо їздив до матері допомогти їй по господарству, скористувавшись його відсутністю, позивачі винесли його речі на вулицю і склали 04.06.2018 акт обстеження житлово- побутових умов, в якому зазначено, що він не проживає в квартирі 4 роки, що не відповідає дійсності. На підставі цього акту вони подали позов до суду про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зазначає, що на його вимогу 19.02.2019 депутатом селищної ради був складений акт обстеження житлово-побутових умов, в якому вказано, що він протягом останніх півтора років проживає у кв. АДРЕСА_1 . Акт обстеження житлово-побутових умов від 19.02.2019 не суперечить відомостям, що містяться у довідці, що була видана Дмитрієвською сільською радою Великописарівського району Сумської області № 330 від 06.06.2018, яка додана позивачами до позовної заяви і є в матеріалах справи. Вказує, що відомості, що містяться в позовній заяві стосовно відсутності перешкод в користуванні ним житловим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 , не відповідають дійсності. Так, на початку лютого 2019 він по телефону № НОМЕР_1 звертався до відділення поліції у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 забрали його ключі і не пускали в квартиру АДРЕСА_1 . На його виклик приїхали працівники поліції, забрали ключі від вказаної квартири у ОСОБА_1 і передали йому їх. 21.02.2019 він звернувся до Люботинського відділу поліції з запитом про надання інформації, в якому просив надати письмову інформацію про дату реєстрації його виклику за вказаних обставин та прізвища і посади працівників поліції, які виїжджали на виклик для усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Факт його звернення з інформаційним запитом до Люботинського відділу поліції підтверджується копією звернення, описом поштового відправлення та повідомленням про вручення поштового відправлення. Але до цього часу ніякої відповіді з Люботинського відділу поліції він не отримував. 21.02.2019 він був направлений на стаціонарне лікування і знаходився у лікарні до 05.03.2019. 05.03.2019 він прийшов додому за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Але до квартири не зміг потрапити через те, що замок на вхідних дверях був замінений. В зазначеній квартирі окрім нього проживають його дружина ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_1 . Замок у вхідних дверях в кв. АДРЕСА_1 , змінили вони з метою перешкоджання йому користуватися житловим приміщенням в квартирі. В квартирі залишилися його гроші, особисті речі, якими він позбавлений можливості користуватися, не має де ночувати. Окрім того, в квартирі залишився інсулін і він позбавлений можливості в отриманні засобів для лікування, що загрожує його життю та здоров`ю. Зазначає, що звертався до Люботинського відділу поліції з заявами з приводу того, що ОСОБА_2 перешкоджає користуватися кв. АДРЕСА_1 . 01.04.2019 відповідач звернувся до Люботинського відділу поліції з заявою про вчинення позивачами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо нього економічного насильства. Оскільки Люботинський відділ поліції не відкрив кримінальне провадження і не внесли на підставі його заяви від 01.04.2019 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, він звернувся зі скаргою на бездіяльність Люботинського відділу поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області до слідчого судді Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 08.05.2019 у справі № 635/2770/19, провадження № І-с/635/1201/2019, Люботинський відділ поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області було зобов`язано внести відомості за заявою ОСОБА_6 від 01 квітня 2019 року про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування. Крім того, Харківським районним судом Харківської області від 03.02.2020 ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 635/3483/19, провадження № 2/635/2169/2019, за його позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вселення у кв. АДРЕСА_1 . Наведені вище обставини свідчать про те, що позивачами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чинилися перешкоди в користуванні житловим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 . Тому вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Центр надання адміністративних послуг Харківського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до судового розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2019 року заяву відповідача про витребування доказів задоволено. Витребувано з Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління національної поліції у Харківській області копію заяв ОСОБА_6 , які він подавав у відділення поліції протягом лютого-березня 2019 року з приводу перешкоджання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користуванні житловим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 , а також виписку з журналу реєстрації викликів поліції про виклики ОСОБА_6 поліції за вказаний період.

06 лютого 2020 року від відповідача надійшов відзив, аналогічний наведеному у письмових поясненнях.

В судове засідання позивачі не з`явилися, надали заяву про слухання справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, надали заяву про слухання справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання повідомлена, причину неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явися, надав заяву про слухання справи у їх відсутність.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

16 грудня 2020 року на підставі ч. ч.1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Так у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий 06 березня 2013 року Московським РО у місті Харкові ГУДМС України у Харківській області.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 08 травня 2019 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність Люботинського ВП Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області задоволено. Зобов`язано уповноважену особу Люботинського ВП Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внести відомості за заявою ОСОБА_6 від 01 квітня 2019 року про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування. Зазначеною ухвалою встановлено, що 01 квітня 2019 року ОСОБА_6 звернувся до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 КК України, в якій вказав, що після стаціонарного лікування він повернувся додому та не зміг потрапити до квартири, оскільки замок вхідних дверей був змінений дружиною ОСОБА_2 та її матір`ю ОСОБА_1 , умисно з метою недопущення його до місця проживання. 01 квітня 2019 року Люботинським ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області заява ОСОБА_6 була прийнята та останньому виданий талон-повідомлення № 17752. Після цього жодних дій, спрямованих на внесення відомостей за заявою ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства органом досудового слідства не вчинялося, тому заявник змушений звернутися до суду зі скаргою.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_6 повністю задоволені. Вирішено вселити ОСОБА_6 до квартири АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 07 лютого 2020 року. Зазначеним рішення встановлено, що відповідно до акту огляду домоволодіння від 19 лютого 2019 року складеного депутатом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області Канцедал Л.В., ОСОБА_6 на протязі півтора року проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Як вбачається з виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 250 від 05 березня 2019 року; виписки № 310 від 18 березня 2019 року із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 , він перебував на лікуванні з 21 лютого 2019 року по 05 березня 2019 року, з 07 березня 2019 року по 18 березня 2019 року. 15 березня 2019 року позивач подав заяву до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП у Харківській області про вчинення домашнього насильства, де вказав, що після повернення 05 березня 2019 року з лікарні додому не зміг потрапити до квартири АДРЕСА_1 , де також проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки були замінені замки на вхідних дверях. Крім того позивач у березні двічі звертався до поліції щодо конфлікту з ОСОБА_2 на що вказують талон - повідомлення № 177516 від 13 березня 2019 року; талон-повідомлення № 177517 від 23 березня 2019 року. Суд, аналізуючи надані докази в їх сукупності прийшов до висновку, що вимоги позивача про вселення до квартири підлягають задоволенню, оскільки позивач на законних підставах набув права проживання у квартирі АДРЕСА_1 , і за вказаною адресою зареєстроване місце його постійного проживання, але відповідачі перешкоджають позивачу у його праві на проживання у квартирі, тому суд задовольняє заявлені вимоги позивача про вселення до квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу у відмові в їх задоволенні, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази як кожен окремо так і в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263 265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ;

позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ;

представник позивача ОСОБА_2 адвокат Костіна Лідія Євгеніївна, ЮК Харківського району Харківської області;

відповідач: ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ;

представник відповідача ОСОБА_7 , відділ «Мереф`янське бюро правової допомоги» Першого Харківського місцевого центру безоплатної правової допомоги, міце знаходження Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 205;

третя особа: Центр надання адміністративних послуг Харківського району Харківської області місцезнаходження м. Харків, вул. Григорівське Шосе, 52.

Повне рішення складено 24 грудня 2020 року.

Суддя О.В.Назаренко