Рішення

Іменем України

20 січня 2020 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/67/20

Провадження № 2-о/578/8/20

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

присяжних : Скирта С.П., Глущенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу окремого провадження

за заявою Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» /далі також КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», заявник /

про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного стаціонару,

учасники судового процесу:

прокурор Явтушенко Ю.О.,

представник психіатричного закладу, лікар-психіатр Бондаренко К.Ю. /в режимі відеоконференцзв`язку/,

секретар судового засідання Литвин А.В.,

адміністратор з`єднання ОСОБА_2

Установив:

17.01.2020 до Краснопільського районного суду Сумської області в порядку окремого провадження надійшла дана заява, якою заявник просить суд госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного стаціонару в примусовому порядку, посилаючись на те, що 16.01.2020 о 11.10 ОСОБА_1 надійшла до психіатричного відділення №1, повторно, доставлена психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги з дому за викликом опікуна, в зв`язку з погіршенням психічного стану. Під час огляду хворого комісією лікарів-психіатрів зроблено висновок, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: деменція внаслідок органічного ураження головного мозку, пацієнт може становити небезпеку для себе та для оточуючих, потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу» ст. 14.

Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Вислухавши представника КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» Бондаренко К.Ю., яка підтримала внесену до суду заяву, прокурор, який вважав, що ОСОБА_1 слід госпіталізувати в примусовому порядку,.

Дослідивши надані документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.06.1996 №2-1065/96р. ОСОБА_1 визнано недієздатною.

16.01.2020 о 11.10 ОСОБА_1 надійшла до психіатричного відділення №1, повторно. Доставлена психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги з дому за викликом опікуна в зв`язку з погіршанням психічного стану з загрозою для її життя: ночами не спить, відмовляється від прийому підтримуючого лікування, викидає таблетки, не дозволяє опікуну за собою доглядати, категорично відмовляється від гігієчних процедур, не встає з ліжка, протягом тижня стан значно погіршився, а саме категорично відмовилась від їжі, значно схудла, інструкції опікуна не виконує.

Під час огляду хворого 16.01.2020 комісією лікарів-психіатрів у складі зав.відділення, лікаря-психіатра Бондаренко К.Ю., лікаря-психіатра О.В. Алімова зроблено висновок, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: деменція внаслідок органічного ураження головного мозку, пацієнт може становити небезпеку для себе та для оточуючих. У зв`язку з тим, що у пацієнта виявлений тяжкий психічний розлад, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, а також враховуючи небезпеку, яку пацієнт може становити для себе та оточуючих, враховуючи, що пацієнт позбавлений дієздатності та не може надати усвідомлену згоду на госпіталізацію та лікування, він потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу» ст. 14.

Вирішуючи питання щодо розгляду заяви, суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частина друга статті 28 Конституції України визначає, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями.

Згідно частин першої та четвертої статті 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь - яку медичну спеціальність, інші особи.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлені вичерпні підстави примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу.

Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливо лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

- вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих;

- неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Інших правових підстав для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу законодавцем не передбачено.

Європейський Суд з прав людини у справі Winterwerpv. The Netherlands, від 24 жовтня 1979, SeriesAno. 33, S:37 висловив свою позицію, зазначивши, що для того щоб були дотримані вимоги законності позбавлення свободи в сенсі ст. 5 S: 1 (е) Конвенції, повинні бути дотримані три основних принципи:

по - перше, госпіталізована особа має бути визнана з точки зору об`єктивних медичних показників такою, що страждає на психічне захворювання, за виключенням невідкладної психіатричної допомоги;

по-друге, захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації;

по - третє, захворювання повинно продовжуватись на протязі періоду госпіталізації.

Встановлені в судовому засіданні обставини вказують, що ОСОБА_1 належною комісією був поставлений діагноз стійкого тяжкого психічного захворювання, яке обумовлює неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, тобто виявлена у ОСОБА_1 хвороба є такого ступеню, що вимагає її недобровільної госпіталізації. Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно надати психіатричну допомогу у примусовому порядку в умовах стаціонару для проходження курсу лікування.

Згідно пункту 7 частини першої статті 430 ЦПК, суд допускає негайне виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись стст. 2, 14, 22 Закони України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000, стст. 339-342 Цивільного процесуального кодексу України,

Ухвалив:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психіатричну допомогу у примусовому порядку в умовах стаціонару Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» для проходження курсу лікування.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Представник психіатричного закладу, лікар-психіатр: Бондаренко Катерина ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області 09.08.2003, юридична адреса: смт Краснопілля, вул. Бєлгородська, 2 Сумської області, фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_1 Сумської області.

Особа, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 .

Суддя А.І. Косар

Присяжні С.П. Скирта

В.А. Глущенко