ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/2857/20 Головуючий суддя І інстанції Проценко Л. Г.
Провадження № 22-ц/818/3988/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: інших видів кредиту
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного Товариства «Кредобанк» - адвоката Павленка Сергія Валерійовича на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 09 червня 2020 року, постановлену у складі судді Проценко Л.Г., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Кредобанк», третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3460 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. від 15.11.2019р. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «Кредобанк» у розмірі 378442,18 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 08.02.2020 р. вона уклала з ПрАТ «Харків-Авто» договір купівлі-продажу автомобіля «Кіа Rio» 2017 р.в. Після цього 20.02.2018 р. між позивачем та ПАТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір №15551/2018, за яким позичальниця отримала кредит в розмірі 399691,01 грн. для здійснення оплати вартості автомобіля за вищевказаним договором купівлі-продажу, строком до 19.02.2025 р. Також, вищевказаний автомобіль позивачка передала в заставу ПАТ «Кредобанк» в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

У подальшому до літа 2019 р. позивачка своєчасно та в повному обсязі сплачувала платежі по графіку платежів за кредитним договором. Влітку 2019 р. позивачка не внесла своєчасних платежів, але сплатила їх пізніше. 20.05.2020 р. приватний виконавець Семендяєв О.С. здійснив арешт вказаного автомобіля та заблокував його колеса спец.засобами.

26 травня 2020 року позивачка при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження у приватного виконавця Семендяєва О.С. дізналася про існування виконавчого напису № 3460, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., та про відкриття виконавчого провадження на його підставі. Так, на підставі виконавчого напису запропоновано звернути стягнення на автомобіль «Kia Rio» д.н. НОМЕР_1 , що належить позивачці, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного автомобіля, задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період з 29 грудня 2018р. по 12 листопада 2019р. включно в розмірі 378442,18 грн., що складається з 352930,73 грн. неповернутої суми кредиту, 8378,72 грн. прострочених відсотків, 12800,33 грн. штрафів, 2332,40 грн. заборгованості з пені, 2000 грн. оплати нотаріусу. Даний нотаріальний напис вчинено з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки позивачу не повідомлялось та не узгоджувалась сума заборгованості, зазначена у нотаріальному написі, позивачка не отримувала повідомлення приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису та доказів безспірності заборгованості. Дана заборгованість є спірною, оскільки позивачкою в період з 29.12.2018 р. по 12.11.2019 р. здійснювалися платежі на користь банку, а штрафи нараховано безпідставно.

09 червня 2020р. було відкрито провадження по справі за даним позовом.

05 червня 2020р. представником позивача адвокатом Петраковим В.А. подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №3460 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. від 15.11.2019р. - до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заява мотивована тим, що на даний час приватний виконавець розпочав активні дії щодо реалізації вказаного автомобіля, згідно відомостей з інтернет-сайту ДП «СЕТАМ». Тому, існує реальна загроза відчуження автомобіля, який є заставним майном, що призведе до порушення майнових прав позивача.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09 червня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Петракова Володимира Анатолійовича про забезпечення позову - задоволено.

В порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 3460 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. від 15.11.2019р. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «Кредобанк» у розмірі 378442,18грн. по виконавчому провадженню ВП №60989597, у т.ч. проведення будь-яких виконавчих та інших дій стосовно арештованого майна - автомобіля Kia Rio, 2017р.в., № шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1591, колір білий, держ.номер НОМЕР_1 , у тому числі його продаж на електронних торгах, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №642/2857/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Кредобанк», третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаїна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Направлено копію ухвали для негайного виконання до Приватного виконавця Семендяєва Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 ) для вжиття відповідних заходів.

В апеляційній скарзі адвокат Павленко С.В. просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви, відносити стягнення та стягнути судовий збір, посилався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Звертаючись до суду з відповідним клопотанням про забезпечення позову, позивач не навела правових підстав для забезпечення позову і не надала жодного доказу на підтвердження необхідності такого забезпечення позову та співмірності його з позовними вимогами. Задовольняючи заяву, суд не з`ясував у чому полягає загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, не дослідив в достатній мірі чому невжиття заходів забезпечення позову у зупиненні реалізації може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Посилання суду в оскаржуваній ухвалі без належного обґрунтування на те, що Державна виконавча служба та Банк як заставодержатель може відчужити майно третім особам без зазначення яким чином таке відчуження унеможливить виконання рішення суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не може розглядатися як підстава для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки сам факт продажу, на думку заявника, не може призвести до наслідків, з якими закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення позову.

Вказав, що відповідно до ч.11 ст.150 ЦПК України, судом за 9 днів до проведення торгів було зупинено реалізацію транспортного засобу. Вважає, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами.

Зазначив, що причиною вчинення виконавчого напису АТ «Кредобанк» стало ухилення ОСОБА_1 від виконання кредитних зобов`язань та наявністю значного розміру заборгованості за кредитним договором № 15551/2018 від 20.02.2018 р.

Вказав, що АТ «Кредобанк» дотримався процедури передбаченої чинним законодавством України для вчинення виконавчого напису нотаріуса в реалізації заставного транспортного засобу похідної процедури, що слідує після відкриття виконавчого провадження.

Посилається на правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 13.03.2019 у справі №755/1357/18, що зупинення арештованого нерухомого майна порушує права ПАТ «Укргазбанк», як стягувача у виконавчому провадженні, а тому судові рішення не можна визнати законними і обґрунтованими.

Відзив на скаргу не надійшов.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, за відсутністю учасників справи, належним чином повідомлених про розгляд справи, що відповідно до ст.ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що в обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення торгів в межах заявлених позовних вимог істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача.

Як встановлено ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

При цьому, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

Отже, аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами як захід забезпечення позову лише при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 08.02.2020р. уклала з ПрАТ «Харків-Авто» договір купівлі-продажу автомобіля «Кіа Rio» 2017 р.в.

20 лютого 2018 р. між позивачем та ПАТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір №15551/2018, за яким позичальниця отримала кредит в розмірі 399691,01 грн. для здійснення оплати вартості автомобіля за вищевказаним договором купівлі-продажу, строком до 19.02.2025 р.

Зазначений автомобіль позивачка передала в заставу ПАТ «Кредобанк» в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Виконавчий напис №3460, вчинений 15.11.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості за договором кредиту у розмірі 352930,73 грн, перебуває на виконанні у приватного виконавця Семендяєва О.С. виконавчого округу Харківської області

На підставі виконавчого напису запропоновано звернути стягнення на автомобіль «Kia Rio» д.н. НОМЕР_1 , що належить позивачці, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного автомобіля, задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період з 29 грудня 2018р. по 12 листопада 2019 р. включно в розмірі 378442,18 грн., що складається з 352930,73 грн. неповернутої суми кредиту, 8378,72 грн. прострочених відсотків, 12800,33 грн. штрафів, 2332,40 грн. заборгованості з пені, 2000 грн. оплати нотаріусу.

Постановою приватного виконавця Семендяєва О.С. виконавчого округу Харківської області під час примусового виконання зведеного виконавчого провадження №60989597 від 20.05.2020 накладено арешт на майно - автомобіль «Kia Rio» д.н. НОМЕР_1 , проведено його опис та оцінку з метою подальшої реалізації (а.с.33-35).

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову мотивована тим, що беручи до уваги предмет спору, суд дійшов висновку про задоволення вимоги про забезпечення позову у обраний позивачем спосіб, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами та з метою усунення загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

ОСОБА_1 оскаржує виконавчий напис приватного нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню з підстав порушення норм закону при його вчиненні.

Забезпечивши позов, суд першої інстанції врахував реальний ризик того, що в іншому випадку можлива реалізація належного відповідачу автомобілю «Kia Rio» д.н. НОМЕР_1 , в порядку примусового виконання напису № 3460, виданого 15 листопада 2019 року, який оскаржується нею в судовому порядку, що відповідає нормі ч. 3 ст. 150 ЦПК України щодо співмірності такого заходу із заявленими позивачем вимогами.

Тому, наведені з цього приводу доводи скарги про не співмірність є безпідставними та не відповідають нормі п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, яка передбачає забезпечення позову зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, що у даному випадку є необхідним для забезпечення ефективного захисту та поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, що у свою чергу є завданням цивільного судочинства відповідно до змісту норми ст. 2 ЦПК України.

За викладених обставин, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи судом приватним виконавцем буде примусово реалізовано арештоване майно - автомобіль Kia Rio» д.н. НОМЕР_1 , і ОСОБА_1 не зможе ефективно захистити свої права у межах цього судового провадження, що також може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів, а відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу (реалізації) арештованого майна автомобіля.

Колегія суддів також відхиляє доводи скарги про те, що застосовані судом заходи забезпечення позову порушують передбачену у ч. 11 ст. 150 ЦПК України заборону вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру, оскільки згадана заборона не стосується електронних торгів, які здійснюються на підставі виконавчого документу, який є предметом позову. В іншому випадку законодавець не залишив би в дії визначений п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України вид забезпечення позову.

Вжиття такого способу забезпечення позову є співмірним із заявленими ОСОБА_1 вимогами про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та адекватним втручанням у реалізацію банком свого права на отримання боргу, ураховуючи те, що заходи забезпечення позову є тимчасовими, зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду, а запобігання можливих збитків банку від тимчасового зупинення виконання оскарженого виконавчого напису нотаріуса забезпечені за рахунок виконання приписів п. 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України щодо зустрічного забезпечення, яке суд зобов`язаний застосовувати, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Таких доказів апелянт всупереч свого процесуального обов`язку до суду апеляційної інстанції не надав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна лише у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, що у даному випадку не встановлено.

Банк не позбавлений права відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду першої інстанції з обґрунтованим клопотанням про зустрічне забезпечення вже після застосування судом заходів забезпечення позову, яке вирішується судом питання зустрічного забезпечення протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 159 ЦПК України у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, враховуючи підстави, предмету позову, що стосується визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відкритого виконавчого провадження та вчинення державним виконавцем виконавчих дій з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису, дійшов вірного висновку, що невжиття зазначених позивачем заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому з передбачених ст. 375 ЦПК України підстав суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367,368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного Товариства «Кредобанк» - адвоката Павленка Сергія Валерійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 09 червня 2020 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 04 вересня 2020 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.