Справа № 615/653/20
Провадження № 2/615/226/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Неділько І.О.,

представника позивача Ніколаєва В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання недійсним договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

15.06.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначено, що між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 36.07.2018 року на підставі кредитного договору №301 видано кредит в сумі 80 380,00 грн. Відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 28.05.2020 року має заборгованість у сумі 79 088,88, з яких: 10 684,24 грн заборгованість за кредитом; 946,77 грн заборгованість процентами; 40 029,24 грн заборгованість за комісією; 27 428,63 грн штрафні санкції.

Позивач вимагає стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 301 від 26.07.2018 року в розмірі 79 088,88 грн.

07.09.2020 року представником відповідача - адвокатом Ніколаєвим В.І. подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та стягнення коштів, а також відзив на позовну заяву.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 24.09.2020 року, зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним позовом.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 зазначає, що 26.07.2018 року позивач приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №301 підписавши відповідну заяву споживчий кредит із послугою страхування. В даному договорі передбачено відповідачем страхування життя позичальника. Відповідно до п.2 умов Даного договору, відповідач зобов`язався надати ОСОБА_1 грошові кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби у розмірі 70 000 грн., 10 800 грн. для оплати договору страхування, 300 грн. разової комісії. Згідно п. 3 Договору, строк дії договору 24 місяці. Згідно п. 4 Договору, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 3,10%. Відповідно до наведеного в Договорі графіку платежів встановлено, що страхова премія (при укладенні договору страхування) 10 800 грн., яка включена до суми Споживчого кредиту, а комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2 491 грн. 78 коп. щомісячно, всього за 24 місяці 59 802 грн. 72 коп. Після оформлення банківських документів, 26.07.2018 року відповідач здійснив перерахунок грошових коштів з рахунку банку на відкритий ним же картковий рахунок в розмірі 70 000 грн., стягнувши з нього одноразово страхову премію 300 грн. Після оформлення кредитного договору, дослідивши його зміст, позивачу стало не зрозуміло, чому він повинен сплачувати щомісячно грошові кошти в сумі 2 491 грн. 72 коп., як комісію за обслуговування кредитної заборгованості, якщо це обов`язки банку. 23.08.2018 року позивачем уся сума кредиту, в розмірі 70 000 грн. була повернута на рахунок відповідача. 26.08.2018 року відповідач стягнув за період з 26.07.2018 року по 25.08.2018 року з даної суми тіло кредиту 2 979 грн. 97 коп., суму відсотків 803 грн. 80 коп., суму комісії 2 491 грн. 78 коп., а всього 6 275 грн. 55 коп. В подальшому від імені відповідача позивачу неодноразово телефонували працівники банку та вимагали погасити, нібито наявну заборгованість за вказаним договором. Оскільки вказані вище дії банку є несправедливими умовами Договору та відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є недійсними (нікчемними) з моменту їх укладання.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 вимагає:

- визнати недійсним договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладеним між ним та АТ «Перший Український Міжнародний Банк», у зв`язку з виконанням його умов;

- стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на свою користь грошові кошти у розмірі 17 930,65 грн як безпідставно стягнуті з нього по договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

07.09.2020 року до суду надійшов від ОСОБА_1 відзив на позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк», в якому зазначено, що АТ «ПУМБ» обґрунтовує свої позовні вимоги про нібито надані ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 70000 ( сімдесят тисяч) гривень 26.07.2018 року переведені на картку, ним не повернуті у повному обсязі до 15.06.2020 року на дату звернення до суду з даним позовом. Як зазначає ОСОБА_1 , дане твердження позивача не відповідає фактичним обставинам, оскільки 26.08.2018 року достроково від відповідача на рахунок позивача надійшли кошти на погашення всієї суми наданого ним відповідачу кредиту у розмірі 70000 гривень. З суми повернутого кредиту позивачем неправомірно було зараховано як комісію грошову суму 5471,75 ( 2979,97 +2491,78 ) гривень, і 803,80 гривень як проценти за користування кредитом у серпні місяці 2018 року. На дату подання позовної заяви, 15.06.2020 року, позивач незаконно зарахував як погашення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суму 17 930 гривень 65 коп. у зв`язку з тим, що ніякої заборгованості за тілом кредиту у відповідача перед позивачем станом на 01.09.2018 року не було, так як станом на 26.08.2018 року було погашено суму 69 196 гривень 20 коп, а позивач зарахував суму 803 грн 80 коп на погашення процентів за користування кредитом у серпні місяці 2018 року. ОСОБА_1 зазначає, що 26.12.2018 року ним було внесено на рахунок банка погашення нібито наявної заборгованості за кредитом в сумі 4 131,10 грн, які банком було зараховано на декілька сум та різні рахунки.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, рішення має містити зазначення процесуальних дій у справі.

15.06.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області від 03.08.2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін.

07.09.2020 року представником відповідача - адвокатом Ніколаєвим В.І. подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та стягнення коштів, а також відзив на позовну заяву.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 07.09.2020 року, вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 24.09.2020 року, зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним позовом.

Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали цивільної справи прийшов до висновку, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, та позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання недійсним договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та стягнення коштів підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області у справі №615/845/19 від 03.09.2019 року за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ» визнано недійсним п.4 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (заява №301) від 26.07.2018 року, укладеною між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , в частині сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2 491,78 грн. щомісячно. Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, вищезазначеним рішенням суду встановлено, що 26.07.2018 року позивач приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № НОМЕР_1 ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», підписавши відповідну заяву споживчий кредит із послугою страхування. Відповідно до п. 2 Договору, загальна сума кредиту становить 80 380 грн., з яких: 70 000 грн. на споживчі цілі, 10 080 грн. для оплати Договору страхування, 300 грн. для оплати разової комісії. За суттю договору вбачається, що він є споживчим кредитом.

Вищевказаним рішенням суду встановлені обставини про те, що ОСОБА_1 ОСОБА_1 перерахував кошти на рахунок АТ «ПУМБ», для погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 70 000 грн. - 23.08.2018 року.

Відповідно до п.5.9.8 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якщо, здійснюючи дострокове повернення споживчого кредиту, клієнт перерахує на користь банку суму, недостатню для повного погашення споживчого кредиту вимоги банку погашаються у наступній черговості (договір, що укладений після 10.06.2017 року):

1) прострочена до повернення сума споживчого кредиту та прострочені проценти за користування споживчим кредитом у відповідності до процедур, визначених у банку;

2) строкова заборгованість по поверненню суми споживчого кредиту та строкова заборгованість по процентам за користування споживчим кредитом у відповідності до процедур, визначених у банку;

3) прострочена заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості (за її наявності);

4) строкова заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості (за її наявності);

5 ) неустойка за порушення зобов`язань по споживчому кредиту;

6) витрати банку, пов`язані із одержанням виконання, в тому числі, але не виключно, витрати, пов`язані із пред`явленням вимоги, зверненням стягнення, а також будь-які інші витрати (відправка листів/ повідомлень тощо);

7) часткове дострокове повернення суми споживчого кредиту строк оплати якої не настав.

Як вбачається з довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором №301 від 26.07.2018 року, 70 000 грн як сума погашення заборгованості, сплачена ОСОБА_1 , була зарахована банком в такій черговості: кредит 66 704,42 грн , проценти 803,80 грн, комісія 2 491,78 грн.(а.с.17)

В обгрунтування вимог, позивачем надано виписку з рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №301, в якій зазначено, що в останнього станом на 28.05.2020 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 79088,88 грн, а саме: 9 367,01 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 39 868,48 грн прострочена заборгованість за комісією; 945,72 грн прострочена заборгованість за процентами; 1 317,23 грн строкова заборгованість за сумою кредиту; 160,76 грн строкова заборгованість за комісією; 1,05 грн строкова заборгованості за процентами; 27 428,63 грн неустойка за порушення зобов`язань по кредиту та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.(а.с.16)

Пункт 5.9.4. Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлює, що банк набуває право вимагати від клієнта дострокового повернення всього споживчого кредиту або частини споживчого кредиту разом із розрахованими процентами, а клієнт, відповідно, зобов`язаний виконати таку вимогу банку у випадку якщо: порушено зобов`язання з повернення споживчого кредиту та/або сплати процентів за користування споживчим кредитом за обслуговування кредитної заборгованості згідно Графіку платежів (в тому числі при недодержанні/ порушенні строків/ термінів): більше ніж на 1 (один) місяць тощо.

Разом з тим, заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області у справі №615/845/19 від 03.09.2019 року, пункт 4 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в частині сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2 491,78 грн., - визнано недійсним.

Таким чином, односторонні дії позивача зі стягнення вищезазначеної комісії з ОСОБА_1 не є правомірними.

Згідно п. 5.1.6 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати банку вартість послуг, які надані банком за договором та інші платежі, відповідно до умов договору та встановлених тарифів.

Пункт 5.1.7 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Позивач за первісним позовом вимагає стягнути з ОСОБА_1 на свою користь неустойку за порушення зобов`язань по кредиту та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису в сумі 27 428,63 грн.

Як вбачається із заочного рішення Валківського районного суду Харківської області від 20.07.2020 року у справі №615/201/20, позов ОСОБА_1 задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №301 від 26.07.2018 року за період з 01.03.2019 року по 21.10.2019 року в розмірі 33187,64 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 500 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога щодо стягнення суми плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса задоволеною бути не може, оскільки вказаний виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню.

Вимога щодо стягнення неустойки за порушення зобов`язань, підлягає задоволенню лише в частині стягнення неустойки за прострочення основної заборгованості 4 756,70 грн та неустойки за прострочення процентів 624,26 грн, що в сумі складає 5 380,96 грн. Вказаний розрахунок виконаний з урахуванням довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором №301 від 26.07.2018 року.(а.с. 17-19)

Водночас, відповідач ОСОБА_1 зазначає, що 26.12.2018 року ним було внесено на рахунок банка погашення нібито наявної заборгованості за кредитом в сумі 4 131,10 грн, які банком було зараховано на різні рахунки.

Разом з тим, пояснення про сплату (перерахування) зазначеної суми нічим не підтверджується, не містять інформації про сплату відповідачем ОСОБА_1 вказаної суми і інші документи надані позивачем (АТ «Перший Український міжнародний банк»)

Отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, процентів та неустойки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В зустрічному позові ОСОБА_1 вимагає стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на свою користь грошові кошти у розмірі 17 930,65 грн як безпідставно стягнуті з нього по договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які складаються з комісії 14 950,68 грн, відсотків 741,08 грн, тіла кредиту - 2979,97 грн.

Суд, дослідивши довідку про стан та історію заборгованості за кредитним договором №301 від 26.07.2018 року, переконався в тому, що дійсно банком було стягнуто у вигляді комісійного платежу з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 14 950,68 грн.

Враховуючи заочне рішення від 03.09.2019 року в справі №615/845/19, суд вважає, що вимога в зустрічному позові ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів як безпідставно стягнутих підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі - 14 950,68 грн.

Разом з тим, ОСОБА_1 , висуваючи вимоги про визнання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладеним між ним та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» недійсним, сам не піддає сумніву ту обставину, що укладав вищезазначений кредитний договір та на його виконання отримував кошти в банку.

Позивач в обґрунтування даної вимоги посилається на те, що дії банку щодо нарахування та стягнення щомісячної комісії за обслуговування кредитом є несправедливими умовами Договору та відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є недійсними (нікчемними) з моменту їх укладання.

Відтак, оспорювання умов договору, як-то розміру відсотків, щомісячної комісії тощо, з точки зору завідомої несправедливості, - є частковим оспорюванням цього договору.

Так, ОСОБА_1 своїм підписом на пропозиції укласти договори (оферти) засвідчив, що ця пропозиція є невід`ємною частиною умов, положення яких разом складають повний текст кредитного договору, які викладені в повній та зрозумілій для нього формі.

Крім того, 26 липня 2018 року ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 80380,00 грн., користувався ним та добровільно сплачував заборгованість за кредитним договором.

Приписами ст. 638 ЦК України встановлено, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.5 ст.203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Сторона позивача за зустрічним позовом, ані в зустрічному позові, ані в судовому засіданні не конкретизувала, які саме положення договору є на їх думку завідомо несправедливими.

Суд, аналізуючи умови договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладеним між ним та АТ «Перший Український Міжнародний Банк», та оцінюючи пункти 5.1.7. та 5.7. Договору, не знаходить достатніх підстав вважати їх такими, що суперечать принципу добросовісності , а як наслідок є завідомо несправедливими.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, зустрічний позов ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4, заборгованість за кредитним договором №301 від 26.07.2018 року в розмірі 17 011 (сімнадцять тисяч одинадцять) грн 97 коп., яка складається з:

10684,24 грн заборгованість за кредитом;

946,77 грн заборгованість за процентами;

5380,96 грн неустойка за порушення зобов`язань по кредиту.

В іншій частині позову - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання недійсним договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 14 950 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн 68 коп. як безпідставно стягнуті у виді комісії по договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір в розмірі 452 грн 14 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 701 грн 06 коп.

Повний текст рішення складений 24.12.2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Товстолужський