Справа №442/4947/20
Провадження №2/442/1233/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ступницької сільської ради Дрогобицького району про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

07.08.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею - 90,7 кв.м., житловою площею - 49,9 кв.м., у порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на день смерті батька з ним була зареєстрована та проживала позивач ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до якої зокрема входить належний спадкодавцю житловий будинок АДРЕСА_1 .

Право власності на цей будинок гр. ОСОБА_2 не було оформлено. В той же час, ОСОБА_2 був зареєстрований у будинку до дня своєї смерті, що підтверджується довідкою із Ступницької сільської ради.

01 червня 2020 року позивач звернулася в Першу Дрогобицьку нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 . В той же час, виявилось, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок, зареєстрований у встановленому законом порядку, щодо належності його спадкодавцеві.

Належність вказаного будинку померлому ОСОБА_2 та факт його проживання в ньому до дня смерті підтверджується довідкою, виданою Ступницькою сільською радою, де зазначено, що згідно записів в погосподарських книгах Ступницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, що зберігаються у Ступницькій сільській раді, будинковолодіння АДРЕСА_1 , рахується за гр. ОСОБА_2 .

Оскільки позивач використала усі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, то змушена звернутись до суду з даним позовом.

Від адвоката позивача надійшло клопотання у якій остання просить про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує.

Від відповідача надійшла заява про визнання позову.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як стверджується матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , 1926 року народження, який до дня смерті проживав за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с.Ступниця, що вказано в Свідоцтві про смерть Серія НОМЕР_1 .

Як вбачається з Довідки №95 від 18.02.2020 року, виданої виконкомом Ступницької сільської ради гр. ОСОБА_1 , померлий ОСОБА_2 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 . На день його смерті разом з ним була зареєстрована та проживала гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка.

Відповідно до запису в будинковій книзі №5 розділу IV.Прописка, ОСОБА_2 прописаний та постійно проживає з 20.05.1946 року за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 червня 2020 року ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, ОСОБА_2 , на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що спадкоємцем не були подані документи, що встановлюють право власності на зазначений вище житловий будинок і запропоновано звернутися до суду з питань оформлення спадкових прав.

Згідно технічного паспорта № НОМЕР_2 на житловий будинок від 11.05.1019 року загальна площа становить - 90,7 кв.м., житлова площа - 49,9 кв.м., кухня площею 9,6 кв.м., жилі кімнати площею 15,4 кв.м., 17,0 кв.м. та 17,5 кв.м., кладова площею 8,6 кв.м., та коридори площею 7,4 кв.м. та 15,2 кв.м. До господарських споруд належать: сіни, сарай, вбиральня, літня кухня, погріб та огорожа.

Наявність родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 від 17.04.1958 року та свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 від 13.11.1976 року, що свідчить про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом.

На час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_2 (2002 рік) діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), який слід застосовувати до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 527 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Стаття 6 ЦК УРСР (1963 року) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в установленому порядку судом, арбітражем або третейським судом шляхом визнання цих прав, одним із способів захисту яких є визнання цих прав.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок.

Однак, позивач не має змоги оформити право власності на спірне спадкове майно у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів.

Як роз`яснено в листі Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319, якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких документів, вирішується в судовому порядку.

З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що спадкодавцю належало спірне спадкове майно, позивач як спадкоємець першої черги за законом фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, то суд дійшов висновку, що право власності на спірне спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є підстави для визнання за ним права власності на таке.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею - 90,7 кв.м., житловою площею - 49,9 кв.м., у порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.09.2020.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: виконавчий комітет Ступницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, , юридична адреса: вул. Перемоги, 1, с. Ступниця Дрогобицького району Львівської області.

Суддя Хомик А.П.