Справа № 313/777/20
Провадження № 2/313/291/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Крацовій О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Нестеренка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВCТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом у якому просить суд ухвалити рішення яким змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в твердій грошовій сумі з 1 000 грн. (однієї тисячі гривень, 00 коп.) на 3 000 грн. (три тисячі гривень, 00 коп.) на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі одна тисяча гривень.

На даний час розмір аліментів значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Позивачка у позові зазначає, що на даний час їхня неповнолітня донька ОСОБА_4 навчається у комунальному закладі «Веселівська районна різнопрофільна гімназія Веселівської селищної ради», а тому дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку, одягу, дозвіллі та інше.

Відповідач вкрай рідко бере участь в утриманні та оздоровленні нашої дитини, навмисно

приховує дійсний розмір своїх доходів та будь-якої додаткової матеріальної допомоги не дає.

Вона самостійно власними силами намагаюсь матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати неповнолітню доньку, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхньої дитини.

Позивачка у позові зазначає, що вона на даний час тимчасово не працюю, матеріально її підтримують її батьки. Тому всі фінансові надходження, враховуючи суму аліментів, є вкрай недостатніми для утримання її разом з дитиною. Наразі їхнє матеріальне становище є вкрай тяжким. Донька ОСОБА_4 навчається у Веселівській районній різнопрофільній гімназії Веселівської селищної ради. Останнім часом усі витрати, пов`язані з навчанням та розвитком і забезпеченням доньки здійснюються за рахунок її сім`ї. Придбання доньці одягу, канцелярських товарів для навчання у школі, предметів гігієни, продуктів харчування, ліків, оздоровлення, майже повністю здійснюється її силами.

Донька перебуває на обліку у лікаря-педіатра як дитина, яка часто хворіє застудними захворюваннями. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): «Змішаний астигматизм обох очей, амбліопія високого ступеня обох очей. Часто хворіє (гострий бронхіт, гострий трахеїт, гострий тонзиліт)». Крім того, донька приймає препарати для корекції імунної системи, противірусні та протизапальні препарати. Це також потребує значних витрат, враховуючи сьогоденні ціни на ліки. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги навіть на лікування дитини.

Позивачка у позові зазначає про те, що відповідач офіційно ніде не працює, але займається підприємницькою діяльністю та обробітком землі, від чого отримує прибуток та у добровільному порядку відмовляється надавати додаткові кошти на утримання доньки.

Відповідач на позов надав відзив, у якому просить суд позовні вимоги залишити без задоволення.

Позивачка на відзив надала відповідь у якому зазначає, що відповідач не є інвалідом, розладів здоров`я не має, й, незважаючи на те, що не працевлаштований, він має неофіційні доходи. Крім того, в наявності їх родини (сімейний бізнес), є два продовольчих магазина («У Тетяни », « Аляска ») та в користуванні знаходяться земельні ділянки (приблизно 70 га). Позивачка вважає, що матеріальний стан відповідача дає достатні підстави для збільшення розміру стягнутих за рішеннями суду аліментів в твердій грошовій сумі та визначенні їх в розмірі 3000,00 грн. на місяць.

Присутня у судовому засіданні позивачка позов підтримала. Просять його задовольнити. Докази, що обґрунтовують вимоги, перелічені у додатку до позовної заяви та надані суду у підготовчому засіданні.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача просить суд позовні вимоги залишити без задоволення з підстав зазначених у відзиві на позов.

Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Cуд встановив, що cторони з 2011 року по 2012 рік перебували у цивільному шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 30.11.2011 р. Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.8).

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 17.11.2016 р. у цивільній справі № 313/1363/16-ц з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісяця у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. до досягнення останньою повноліття (а.с.14-15).

У ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою як для ухвалення нового рішення про збільшення їх розміру, так і для відмови в перерахунку. Такий висновок зробив ВС в постанові від № 459/2181/17

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Суд встановив, що відповідач не працевлаштований та на обліку в центрі зайнятості не перебуває, будь-яких доходів не має, рухоме або нерухоме майно у його власності також не перебуває.

З 14.09.2019 р. перебуває у шлюбі із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.09.2019 р. серії НОМЕР_2 і у них на спільному утриманні перебуває малолітня донька дружини від першого шлюбу - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується довідкою від 22.07.2020 р. за № 678.

З 10.04.2019 р. і по теперішній час з сімейного бюджету проводиться погашення споживчого кредиту, який було отримано на побутові потреби нашої сім`ї. Щомісячна виплата за цим кредитним договором складає 1 800,00 грн.

Підтвердження наявності кредитних зобов`язань підтверджується наданим відповідачем договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_3 , а також дублікатом квитанцій за червень та липень 2020 рік про сплату щомісяця по 1 800,00 грн. на погашення кредиту.

Той факт, що позивачка на даний час офіційно не працює та має скрутний стан і отриманих коштів недостатньо не є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів, так як згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначалось, у статті 192 СК України закріплено перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Усупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів, покращення матеріального стану відповідача з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

Проте, доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення.

Позивачка під час судового розгляду справи заявила, що доказів на підтверджують покращення матеріального становища відповідача вона надати не може через їх відсутність.

З огляду на недоведеність існування обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, суд на підставі ст. 81 ЦПК України дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 180-184, 192 СК України, керуючись ст. ст. 1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352-354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 щодо збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 17.11.2016 р. у справі № 313/1363/16-ц на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі з 1 000,00 грн. до 3 000,00 грн. на дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Веселівський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.08.2020 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

12.08.2020