Справа № 212/3332/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2020 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Позивач, Банк, АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.09.2011 у сумі 5857,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 (далі - Позичальник) звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 02.09.2011, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, тобто у порушення умов кредитного договору Позичальник зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості утворилася заборгованість у сумі 5857,93 грн., з яких 5857,93 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. ІНФОРМАЦІЯ_1 Позичальник помер. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . 05.12.2017 Позивачем на виконання вимог ст. 1281 ЦК України була направлена претензія кредитора до Другої криворізької державної нотаріальної контори, звідки 29.01.2018 надійшла відповідь, в якій зазначалося, що претензію кредитора переслано до Жовтоводської нотаріальної контори. 16.02.2018 від Жовтоводської державної нотаріальної контори надійшла відповідь про те, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа була заведена після смерті спадкодавця на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». На думку Позивача, Відповідач ОСОБА_1 прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому Позивач вважає, що відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 27.09.2019 до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено претензію, згідно якій Позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Ухвалою суду від 26 травня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд та витребувано докази за клопотанням позивача.

16 червня 2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі с ОСОБА_2 з 28.06.1996 по 22.12.2012, який був розірваний на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.10.2012. Датою припинення шлюбу є дата набрання рішенням суду законної сили - 22.12.2012. У мотивувальній частині рішення встановлено судом припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з жовтня 2011 року. Як вказано у розрахунках заборгованості борг почав виникати у померлого чоловіка відповідача з 26.05.2015, а до того постійно погашався. Таким чином, на думку відповідача, борг колишнього чоловіка виник майже 3 роки після розірвання шлюбу. Спільно набутого майна за період знаходження у шлюбі відповідача та Позичальника не було. З моменту розірвання шлюбу втрачається право на одержання спадщини за законом після смерті колишнього чоловіка. Крім того, зазначає, що застосовувати до правовідносин ч. 3 ст. 1268 ЦК України, де вказується про автоматичне прийняття спадщини особами, які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є помилковим, адже на момент смерті ОСОБА_2 не проживав та не був зареєстрований з Відповідачем. 19.12.2016 рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу знято з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де проживала на час смерті відповідач. Відповідно до мотивувальної частини рішення ОСОБА_2 не проживав за вказаною адресою з липня 2013 року. Додатково повідомила, що після смерті ОСОБА_2 його син, який мав право на спадщину за законом, відмовився від спадщини та написав відповідну заяву. Враховуюче вищезазначене, вважає, що відповідач не може відповідати за обов`язки колишнього чоловіка.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23 червня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

06 липня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він просив задовольнити позовні вимоги, а також просив прийняти до розгляду клопотання про витребування доказів, питання щодо якого було вирішено ухвалою суду від 23.06.2020 року.

Ухвалою суду від 13 липня 2020 року відкладено розгляд справи за клопотанням представника позивача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в її відзиві на позов.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 вересня 2011 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку та підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Кредитний договір), згідно якого йому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, (а.с.16-34).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.38).

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 5857,93 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.11-15).

22 жовтня 2017 року за вих. №SAMDN597 Банком було надіслано претензію кредитора на адресу Другої криворізької державної нотаріальної контори (а.с. 42), на яку було отримано відповідь, що претензія передана за територіальністю до Жовтоводської держнотконтори, оскільки в її провадженні знаходиться спадкова справа заведена після померлого ОСОБА_2 (а.с.43).

На адресу Позивача 16 лютого 2018 року надійшла відповідь від Жовтоводської державної нотаріальної контори від 09 січня 2018 року за № 12/02-14 про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 253/2017 (а.с. 43 зворотній бік).

АТ КБ «Приватбанк» 06 вересня 2019 року надіслав на адресу ОСОБА_1 лист претензію, в якій повідомив, що вона є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , у якого перед Банком наявна заборгованості за кредитним договором, при цьому посилався на положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 44).

Як виходить зі змісту позовної заяви надіслання такого листа відповідачу зумовлено тим, що на думку Банку, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, оскільки вона постійно проживала на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, в паспортах Позичальника та Відповідача зазначена одна адреса реєстрації і відповідач не заявляла про відмову від спадщини (а.с. 5).

Таким чином, на думку Позивача, спадкування Відповідачем кредитних зобов`язань ОСОБА_2 відбулось відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовлялася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та постійно проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини фактично прийняла спадщину після його смерті, до складу якої входять і кредитні зобов`язання ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статями 608, 1219 ЦК України передбачено, що у зв`язку зі смертю боржника припиняється лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися в наслідок його смерті.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора, у зв`язку з чим керуючись положеннями статей 1281, 1282 ЦК України позивач і заявив вимоги до відповідача як спадкоємця ОСОБА_2 .

Так, відповідно до ст.ст. 1282, 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 та Позичальник ОСОБА_2 розірвали шлюб на підставі рішення суду від 17.10.2012, яке набрало законної сили 22.12.2012, та в якому у мотивувальній частині судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у жовтні 2011 року (а.с. 70).

Крім того, як вбачається з рішення суду від 19.12.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені та усунуті перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З мотивувальної частини цього рішення вбачається, що судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі, власником якої є ОСОБА_1 , починаючи з липня 2013 року (а.с. 69).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, згідно з копією довідки, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної в місті Ради 17.08.2017 за № 14282 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 24.04.1996 по 09.02.2017 (а.с. 68).

Тоді як, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 22.05.2020 за № 2856/05, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної в місті Ради, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 05.05.1989 по теперішній час (а.с. 56).

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Отже, дослідження вказаних доказів, надає суду можливість зробити висновок, що відповідач ОСОБА_1 не проживала і не була зареєстрована за однією адресою з Позичальником на час смерті останнього, а тому не може вважатися спадкоємцем в розрізі положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту стягнення боргу кредитором спадкодавця, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, а також право на нього, не встановлено коло спадкоємців та не доведено, що відповідач є спадкоємцем та отримав у спадщину будь-яке майно спадкодавця, у зв`язку з чим може задовольнити вимоги кредитора в межах його вартості.

Посилання позивача на те, що відповідач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки постійно проживала з ним на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями їх паспортів, де місцем їх реєстрації зазначена одна і та ж адреса, не заслуговують на увагу, оскільки, по-перше, реєстрація за однією адресою не підтверджує факту проживання відповідача разом із спадкодавцем, а по-друге, судом було встановлено, що Відповідач та Позичальник не проживали та не були зареєстровані за однією адресою, і будь-яких інших доказів на спростування цієї обставини, Позивачем не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 530, 608, 1216, 1218, 1219, 1268, 1270, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено та підписано 04 вересня 2020 року.

Суддя: О. В. Колочко