Справа № 226/1495/20
Провадження №2/226/557/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

26.08.2020 Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирнограді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 23.03.2012 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем було укладено кредитний договір №3493, за яким відповідач отримала кредитну карту з лімітом овердрафту 13800,00 грн, який було згодом збільшено до 21300,00 грн.

19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», яке набуло усіх прав та обов`язків, що належали ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». У зв`язку з правонаступництвом на баланс позивача була передана заборгованість за кредитним договором відповідача. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 28.05.2020 виникла заборгованість в сумі 63796,72 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 21683,40 грн; заборгованості за процентами в сумі 31443,28 грн; заборгованості за комісією 20,00 грн; штрафних санкцій в сумі 10650,04 грн, яку позивач просив стягнути на свою користь з ОСОБА_1 разом із судовим збором в сумі 2102,00 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, позовна заява містить прохання розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 також не з`явилася в судове засідання, в наданій заяві просила розглянути справу без її присутності. Зазначила в заяві про незгоду із позовом, також надала судові відзив на позовну заяву та докази його надсилання відповідачеві.

Згідно із наданим відзивом їй була видана АТ «Банк Ренесанс Капітал» кредитна картка, строк дії якої вказано 09/14, тобто 30.09.2014, тому з дня виникнення права вимоги у банку минуло більше трьох років. Позовна заява подана у червні 2020 року, отже, строк позовної давності у справі пропущено і за основною, і за додатковими вимогами. Крім того, банкові було згідно із ч.4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» заборонено встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього закону. Також вказує, що з 15.03.2011 і по т.ч. вона зареєстрована і мешкає в м. Мирнограді, а ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» забороняє нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості громадянам України, які проживають у місцевостях, де проводилася АТО. Просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Також відповідачем окремо подана судові заява про застосування строку позовної давності.

Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

17.06.2020 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 .

Після отримання відповіді про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ухвалою судді від 07.07.2020 відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 26.08.2020.

30.07.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву із підтвердженням його надсилання позивачеві.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 23.03.2012 між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», який діяв від власного імені та від імені та в інтересах ПрАТ «УАСК «АСКА-Життя» (страховик) на підставі Агентського договору, було укладено кредитний договір №3493, який складався з Пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) та Загальних умов відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 13800 грн у вигляді встановленого овердрафту на платіжну картку зі сплатою комісії за обслуговування овердрафту 2%, процентів за користування овердрафтом в розмірі 24% річних та сплатою процентів за користування несанкціонованим овердрафтом в розмірі 24% річних зі строком користування овердрафтом 36 місяців.

Згідно з п.1.1 Загальних умов овердрафт (або кредит) це кредитні кошти, що надаються банком клієнту в межах ліміту овердрафту шляхом кредитування рахунку в порядку, визначеному договором. Операція з використанням картки - це отримання готівкових грошових коштів у пунктах видачі готівки й банкоматах та/або будь-який переказ коштів на користь банку (включаючи договірне списання) або ТСП, зокрема, для оплати товарів (робіт, послуг), крім переказу коштів, що здійснюється в порядку примусового списання коштів з рахунку.

Відповідно до п.п.2.1 Загальних умов банк зобов`язується відкрити рахунок і видати клієнту картку та протягом строку її дії забезпечувати можливість здійснювати операцій з її використанням, надавати інші послуги згідно з договором, а клієнт зобов`язується оплату чати послуги банку у відповідності до цього договору та чинних тарифів.

Згідно з п.п.3.2.7,3.2.8 Загальних умов клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати погашення заборгованості за овердрафтом, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у розмірі, що є не меншим мінімального платежу, а також щомісячно в повному обсязі сплачувати проценти за користування овердрафтом й несанкціонованим овердрафтом, нараховані штрафні санкції (за наявності), а також погашати іншу заборгованість, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у відповідному розмірі.

Підпунктом 3.3.2 Загальних умов передбачено, що банк має право в односторонньому порядку змінювати тарифи або правила користування платіжними картками банку з повідомленням про це клієнта не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до введення в дію таких змін одним або декількома з способів, визначених в п.2.6 договору. На умовах, визначених договором та протягом строку його дії встановити клієнту ліміт овердрафту та строк користування овердрафтом, а також змінювати їх, письмово повідомивши про це Клієнта шляхом направлення письмового повідомлення не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до дати встановлення/зміни (п.п.3.3.3). Також банк має право за дорученням клієнта (п.п.4.11 договору) здійснювати операції та списувати з рахунку кошти, в тому числі за рахунок овердрафту (п.п.3.3.7 Загальних умов).

Відповідно до п.п.4.1 виключно за умови встановлення клієнту ліміту овердрафту банк здійснюватиме кредитування рахунку.

Кредитування рахунку (надання кредиту у формі овердрафту) здійснюється шляхом дебатування рахунку на суму операцій, що здійснюються із застосуванням картки, при відсутності власних коштів клієнта на рахунку. Такі операції здійснюються за рахунок коштів банку в межах встановленого ліміту овердрафту та протягом строку користування овердрафтом (п.п.4.2).

Повне погашення кредиту (овердрафту) має бути здійснено не пізніше останнього дня строку користування овердрафтом, встановленого банком (п.п.4.4).

Розрахунок процентів здійснюється щомісячно за фактичний строк користування овердрафтом протягом кожного розрахункового періоду, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 365 днів у році (п.п.4.5).

За обслуговування овердрафту щомісячно у останній день кожного розрахункового періоду сплачується комісія за обслуговування овердрафту у розмірі, встановленому у пропозиції й розрахованому від суми овердрафту станом на останній день розрахункового періоду (п.п.4.6).

Погашення заборгованості за овердрафтом, сплата процентів та штрафних санкцій, іншої заборгованості за договором здійснюється щомісячно в розрахункову дату в порядку, передбаченому пунктами 3.2.7, 3.2.8 договору. При цьому, якщо розрахункова дата припадає на неробочий день, то клієнт має здійснити поповнення рахунку у відповідній сумі у останній робочий день, що передує розрахунковій даті (п.п.4.7).

Відповідно до п.п.4.11 Загальних умов клієнт доручає банку, а банк має право в порядку договірного списання списувати з рахунку кошти (в тому числі за рахунок овердрафту):

- на користь банку у розмірі, що дорівнює або еквівалентний сумі коштів, сплачених банком МПС (міжнародна платіжна система MasterCard Worldwide) по операціях з використанням картки, здійснених не через банк, та направляти їх на відшкодування витрат, понесених банком на користь МПС у зв`язку із здійсненням таких операцій. При цьому, в разі втрати картки банк списує суми коштів за вимогами, виставленими до сплати за період, що минув з моменту виявлення Клієнтом втрати Картки до моменту одержання Банком повідомлення від Клієнта про втрату Картки, отриманого згідно з підпунктом 3.2.10 договору;

- у сумі комісії банку за обслуговування овердрафту та сум інших комісій, передбачених Тарифами;

- у сумі процентів, нарахованих за користування овердрафтом та/або несанкціонованим овердрафтом (виключно в межах залишку коштів Клієнта);

- у сумі, необхідній для погашення заборгованості з овердрафтом та/або несанкціонованого овердрафту (виключно в межах залишку коштів Клієнта);

- в сумі фактичного залишку на рахунок, що закривається, для наступного їх переказу на депозит нотаріуса;

- помилково зараховані на рахунок кошти;

- суми штрафних санкції (виключно в межах залишку коштів клієнта);

- на користь страхової компанії у сумі та порядку згідно з п. 8.6 договору страхування.

Згідно з п.п.4.12 Загальних умов якщо банк з незалежних від нього причин не може в порядку договірного списання отримати будь-які з коштів, зазначених у пункті 4.11 договору, клієнт повинен самостійно сплатити ці суми банку шляхом внесення готівки чи безготівкового переказу коштів.

Згідно з п.п.6.3 за повне або часткове прострочення виконання грошових зобов`язань за договором клієнт сплачує банку штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,49% від простроченої суми за кожний день затримки виконання.

Відповідно до п.п.7.4 закриття рахунку та повернення банком залишку коштів з рахунку здійснюється на підставі заяви клієнта або з інших підстав, передбачених договором, після закінчення 45 днів після повернення до банку картки, виданої у рамках договору. У випадку відмови клієнта повернути картку до банку закриття рахунку та повернення залишку коштів з рахунку здійснюється на підставі заяви клієнта після закінчення 45 днів з дати закінчення строку дії картки.

Підпунктом 8.13 Загальних умов передбачено, що страхова сума розраховується на майбутній розрахунковий період щомісячно, що дорівнює сумі заборгованості за овердрафтом на останній день поточного розрахункового періоду, що виникла внаслідок здійснення операції за рахунок овердрафту. Строк дії договору страхування дорівнює строку кредитування овердрафтом (п.п.8.13.3).

Відповідно до виписки з рахунку заборгованості станом на 28.05.2020 включно заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 63796,72 грн і складається із простроченої заборгованості за кредитом в сумі 21683,40 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 31001,30 грн; строкової заборгованості за процентами 441,98 грн; заборгованості за комісією 20,00 грн; неустойки за порушення зобов`язань в сумі 10650,04 грн та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

19.07.2016 Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс».

21.03.2019 банком відповідачеві спрямовано письмову вимогу (повідомлення) про необхідність виконати зобов`язання за кредитним договором в сумі 47058,71 грн у строк до 28.03.2019, відомості про відповідь на вимогу відсутні.

Відповідачем надана суду копія кредитної картки «Ренесанс Кредит» № НОМЕР_1 зі строком дії до 09/14.

Довідки по спірному договору про перевипуск карток на ім`я ОСОБА_1 позивачем суду не надано.

З виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідач використовувала кредитні кошти та періодично здійснювала погашення заборгованості, вносячи кошти на картковий рахунок. Остання операція з картковим рахунком здійснена ОСОБА_1 25.08.2015 у вигляді сплати прострочених понад 60 днів відсотків за кредитну заборгованість по картковому рахунку в сумі 650,43 грн, і з того часу всі операції по рахунку проводилися виключно банком без участі відповідача.

V. Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). А відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як судом встановлено вище, на виконання умов кредитного договору ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» відкрив на ім`я ОСОБА_1 банківський рахунок та видав банківську карту, строк дії якої зазначено як 09/14, тобто до останнього дня вересня 2014 року, відомості про пере випущення картки позивачем не надано. Відповідач користувалася кредитною карткою, здійснювала витрати за рахунок кредитних коштів та платежі на погашення заборгованості, що підтверджується виписками з особового рахунку позичальника. 25.08.2015 відповідачем було здійснено останнє часткове погашення заборгованості за кредитним договором, а саме сплату прострочених понад 60 днів процентів в розмірі 650,43 грн.

В порушення умов кредитного договору та вимог закону відповідач кредитні зобов`язання за договором в повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим станом на 28.05.2020 позивачем нарахована заборгованість 63796,72 грн, що складається із простроченої заборгованості за кредитом в сумі 21683,40 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 31001,30 грн; строкової заборгованості за процентами 441,98 грн; заборгованості за комісією 20,00 грн; неустойки за порушення зобов`язань в сумі 10650,04 грн та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Суд, розглядаючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано користування кредитною карткою та отримання нею кредитних коштів.

Проте позивачем не обґрунтовано розрахунок в частині заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитними коштами, комісією та неустойкою з таких підстав.

Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту в розмірі 21683,40 грн утворилась за рахунок як використання відповідачем кредитних коштів, так само й за рахунок сплати комісії за обслуговування кредитного залишку по картковому рахунку за договором та плати за обслуговування кредитної заборгованості за овердрафтом.

Разом із тим, включення в тіло кредиту комісії за обслуговування кредитного залишку по картковому рахунку за договором, а також плати за обслуговування кредитної заборгованості за овердрафтом внаслідок договірного списання коштів за рахунок овердрафту є необґрунтованим з таких підстав.

Судом встановлено, що пунктом 4.6 Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків було передбачено комісію за обслуговування овердрафту у розмірі, встановленому у пропозиції й розрахованому від суми овердрафту станом на останній день розрахункового періоду, яка сплачується щомісячно у останній день кожного розрахункового періоду (п.п.4.6) в розмірі 2% (п.2.5 Пропозиції).

Частиною четвертою ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) визначено, що кредитодавцеві забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

У розумінні ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга означає діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

У рішенні від 10.11.2011 Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що положення Закону (1023-12), які є предметом офіційного тлумачення у справі, спрямовані на захист прав споживачів кредитних послуг та збалансування цих прав з іншими суспільними цінностями, що захищаються публічною владою. Тому в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону (1023-12) у взаємозв`язку із положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (254к/96-ВР) слід розуміти так, що їхня дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що передбачена п.4.6 Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків умова кредитного договору щодо надання банку плати (комісії) за обслуговування кредиту не може бути визнано додатковою послугою, за яку може бути нарахована така плата.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що судам відповідно до ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом, та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Таким чином, на підставі ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) п.4.6 Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, яким передбачено плату за обслуговування овердрафту, є нікчемним з моменту укладення кредитного договору.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 09.12.2019 у справі №524/5152/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №727/2865/15.

Отже, комісія за обслуговування кредитного залишку по картковому рахунку за договором, а також плата за обслуговування кредитної заборгованості за овердрафтом, яка утворилася внаслідок договірного списання за рахунок овердрафту у загальному розмірі 6291,43 грн має бути віднята від заборгованості за кредитом в розмірі 21683,40 грн, яку просить стягнути позивач. І, таким чином, заборгованість за тілом кредиту дорівнює 15391,97 грн.

З цих самих підстав не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача прострочена заборгованість за комісією в розмірі 20,00 грн.

Суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 10650,04 грн, які були нараховані відповідно до п.п.6.2,6.3 Загальних умов, згідно з яким за повне або часткове прострочення виконання грошових зобов`язань за договором клієнт сплачує банку штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,49% від простроченої суми за кожний день затримки виконання.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №175/4753/15-ц, відповідно до якої кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені, однак таких вимог банк не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів та пені, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими, а тому судами безпідставно застосовано позовну давність й до цих вимог.

Крім того, при застосуванні до відповідача штрафних санкцій у вигляді нарахування заборгованості за пенею позивачем не враховані положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014, який набув чинності з 15.10.2014 (далі - Закон №1669-VII).

Відповідно до ст.2 Закону №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1669-VII України розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

02.12.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053».

Судом встановлено, що з 15.03.2011 і по т.ч. зареєстрованим місцем проживання відповідача є м. Димитров (нині - м. Мирноград) Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 та від 02.12.2015 входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, вимога про стягнення штрафних санкцій в сумі 10650,04 грн з наведених підстав задоволенню не підлягає.

Що стосується вимоги про стягнення відсотків в сумі 31443,28 грн, то така вимога банку вбачається судом правомірною з огляду на те, що відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідачем у наданому відзиві не ставиться під сумнів правильність нарахування відсотків банком, не наведено контррозрахунку, який би спростовував наявний розмір заборгованості за відсотками, отже, для стягнення цієї суми є передбачені законом підстави.

Таким чином, з урахуванням наведеного, наявні законні підстави для часткового задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 15391,97 грн та задоволення вимоги про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 31433,28 грн.

Разом із тим, відповідачем подано суду заяву про застосування у справі строків позовної давності, яка підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.п.4.4 Загальних умов повне погашення кредиту (овердрафту) має бути здійснено не пізніше останнього дня строку користування овердрафтом, встановленого банком.

Враховуючи те, що позивач надіслав до суду вказаний позов 02.06.2020, що підтверджується відбитком штампу АТ «Укрпошта» на конверті, іншого строку позовної давності сторони письмово не погоджували, відповідач не здійснював дій, які б свідчили про визнання ним боргу, з моменту останньої операції за рахунком (сплативши 25.08.2015 прострочені понад 60 днів відсотки за кредитну заборгованість по картковому рахунку в сумі 650,43 грн), що було здійснено вже після закінчення строку дії картки 30.09.2014 та завершення строку дії договору 23.03.2015, позовна давність у справі сплила 25.08.2018, і тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитом та процентами пред`явлені поза межами строку загальної позовної давності, а отже, задоволенню не підлягають.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати у справі складаються з судового збору 2102,00 грн, який в силу ст.141 ЦПК України з урахуванням висновку суду про відсутність підстав для задоволення позову необхідно віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,5,10-13,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код за ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області або безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 31.08.2020.

Суддя: В.С. Салькова