Справа № 466/5010/20 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/811/2370/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

про повернення справи

01 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мікуш Ю.Р., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівлязахід» на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 06 липня 2020 року у справі за позовом Львівської міської ради товариства з обмеженою відповідальністю «Баланторг», товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівлязахід», ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс», третіх осіб на стороні відповідачів державного реєстратора Сокільницької сільської ради Труби Оксани Михайлівни, державного реєстратора Жирівської сільської ради Павлишин Назара-Павла Андрійовича, державного реєстратора Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Пелип Ірини Богданівни, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коваленко Антоніни Андріївни про скасування державної реєстрації права приватної власності, визнання недійсним акта приймання передачі нерухомого майна, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

Оскаржуваною ухвалою прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалу оскаржило ТзОВ «Торгівлязахід».

Перевіривши матеріали справи вважаю, що справу необхідно повернути до суду першої інстанції.

Статтею 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

В даному переліку відсутня ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження.

Відтак, зазначена ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справах "Ейрі проти Ірландії", п.24, Series A N32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N 38695/97, п.43, ECHR 2000-II).

У рішенні ЄСПЛ по справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення від 02.03.1987 у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", серія A, N 115, с. 22, п.56, а також рішення від 29.10.1996 у справі "Helmers v. Sweden", серія A, N 212-A, с.15, п.31).

Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі з 08 лютого 2020 року (набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» не входить до переліку ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, однак дане судове рішення може бути оскаржене ( надано заперечення ) разом з рішенням суду.

Згідно з пунктами 15,15.11 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

З врахуванням наведеного, справу слід повернути до суду першої інстанції, для виконання наведених вище Перехідних положень ЦПК України.

Керуючись ст.353, пунктами 15,15.11 Перехідних положень ЦПК України,-

у х в а л и в:

Справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівлязахід» на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 06 липня 2020 року повернути до Шевченківського районного суду м.Львова, для виконання пунктів 15.15.11 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Мікуш Ю.Р.