Справа №489/441/20
Провадження 2-др/489/6/20
17 вересня 2020 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання - Бодюл А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товарна біржа «Мегаполіс-Інфо», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності
Позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 489/441/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товарна біржа «Мегаполіс-Інфо», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності. Посилаючись на те, що вона звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності. 01 червня 2020 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було прийнято рішення про повне задоволення позовних вимог, проте, в резолютивній частині рішення не вирішено питання про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання права власності на нерухоме майно.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
01 червня 2020 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення у справі № 489/441/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товарна біржа «Мегаполіс-Інфо», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності.
Позовні вимоги задоволено.
Заявник зазначає, що Ленінським районним судом м. Миколаєва не було вирішено питання про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39,6 кв. м., житловою площею 17,4 кв. м.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що при зверненні до нотаріальної контори з питанням про переоформлення квартири АДРЕСА_1 , їй було відмовлено, оскільки в наявності у позивачки була лише копія договору купівлі - продажу № 354 від 03 вересня 2000 року, зареєстрований Товарною біржею, який не був посвідчений нотаріально. Оригінал біржового договору був втрачений позивачем.
Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом .
Згідно положень до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
У правовій позиції від 18 лютого 2015 року, висловленій Верховним Судом України у справі № 6-244 цс14 також зазначено, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не ухвалено рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.
За таких обставин, суд вважає, необхідним винести додаткове рішення у справі.
Керуючись ст. 270, 273, 354 ЦПК України, суд
Ухвали додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товарна біржа «Мегаполіс-Інфо», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності.
Визнати за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39,6 кв. м., житловою площею 17,4 кв. м.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Ленінського районного суду
міста Миколаєва Н.О.Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «17» вересня 2020 року.