Справа № 606/1662/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2020 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

з участю представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Теребовлі в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить винести обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 , заборонивши йому перебувати з ним в місці спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , заборонити наближатися на відстань 10 - ти метрів до його місця проживання, заборонити вести листування, телефонні переговори з ним, його дружиною ОСОБА_4 , дочкою ОСОБА_5 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви посилається на те, що він є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстровано ще троє осіб, в тому числі і його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, зловживає спиртними напоями, вчиняє бійки та сварки, погрожує фізичною розправою, що негативно впливає на всіх членів сім`ї. Таким чином, вважає що він, його дружина та дочка, є особами, які зазнають домашнього насильства.

В судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явилися. Однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

З врахуванням зібраних доказів, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання про підставність заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017№2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстровано та проживає ще троє осіб, в тому числі і його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою - характеристикою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 . Під час проживання за вказаною адресою зарекомендував себе із негативної сторони. Тривалий час він в селі не проживав, однак по приїзді до дому розпочинав конфлікти, бійки, сварки із його батьком. На нього поступало багато скарг і зауважень. ОСОБА_3 неврівноважений та неконтрольований.

04 червня 2020 року Теребовлянським районним судом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою с.Ілавче Теребовлянського району, був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу за ч.1 ст.173 - 2 КУпАП, а саме за те, що 23.05.2020 року та 25.05.2020 року вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно батька ОСОБА_1 - виражався в його сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство щодо батька ОСОБА_1 , є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Тому заяву слід задовольнити.

Суд погоджується із доводами заявника, що саме наведені ним у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Керуючись ст.ст. 19, 76-77, 265, 273, 293, 294, 350-5 350-6 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 , що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , протягом шести місяців, а саме:

Наближатись до місця спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

Наближатись на відстань 10 метрів до місця перебування ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

Вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення Теребовлянський відділ поліції ГУ НП у Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Повідомити про прийняте рішення Теребовлянську РДА та Іванівську сільську раду Теребовлянського району.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст.354,355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча