Номер провадження: 22-ц/813/7456/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Романа Ігоровича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки, на час видачі виконавчого документа ухвала районного суду від 13.03.2019 року про залишення позову без розгляду, яка стала підставою для ухвалення додаткового рішення від 19.04.2019 року, не набрала законної сили у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Романа Ігоровича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Євценко Роман Ігорович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2020 року скасувати, а заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. На думку апелянта, виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки на день звернення із цією заявою до суду, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року про залишення позову без розгляду, яка стала підставою для ухвалення додаткового рішення від 19.04.2019 року, за яким проводиться стягнення, не набрала законної сили у зв`язку з відкриттям Одеським апеляційним судом апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу районного суду від 13 березня 2019 року. Крім того, на думку апелянта, суд порушив норми процесуального права, розглянувши справу за відсутності стягувача та боржника, яких навіть не сповістив про розгляд заяви.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

24.11.2020 року о 16 годині 44 хвилини на електронну пошту Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Романа Ігоровича надійшла заява, в якій представник зазначає, що ним 11.11.2020 року на електронну пошту Одеського апеляційного суду було відправлено заяву про його бажання прийняти участь у судовому засіданні, яке відбудеться 24.11.2020 року о 15.00 годині поза межами приміщення суду через систему відеоконферензв`язку EаsyCon, проте апеляційний суд в призначений час не вийшов з ним на зв`язок, чим позбавив представника прийняти участь в судовому засіданні.

Проте, такі твердження представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Романа Ігоровича не відповідають дійсності, оскільки жодної заяви від ОСОБА_4 та його довірителя ОСОБА_1 про проведення судового засідання 24.11.2020 року о 15.00 годині за їх участю в режимі відеоконферензв`язку EаsyCon колегія суддів не отримувала та відповідно питання про проведення судового засідання 24.11.2020 року о 15.00 годині в режимі відеоконферензв`язку EаsyCon за участі представника ОСОБА_4 та його довірителя ОСОБА_1 не вирішувала.

Не надано таких доказів і самим представником ОСОБА_4 , а приєднана у якості додатків його заява від 09.11.2020 року про проведення судового засідання 24.11.2020 року о 15.00 годині за його участю в режимі відеоконферензв`язку EаsyCon не містить доказів про надіслання та отримання цієї заяви Одеським апеляційним судом.

Враховуючи, що клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а учасники справи належним чином сповіщені про розгляд справи на 24.11.2020 року на 15.00 годину, в тому числі і ОСОБА_1 та його представник адвокат Євценко Р.І., які отримали судові повістки 09.11.2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями (а.с.53, 55), колегія суддів прийшла до висновку про розгляд справи за відсутності сторін.

За положеннями ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по 5000 гривень з кожного.

На виконання додаткового рішення, Приморським районним судом м.Одеси 21 травня 2019 року видано виконавчі листи.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбниковим О.В. від 24.07.2019 року виконавче провадження у відношенні боржника ОСОБА_2 закінчено у зв`язку з його виконанням (а.с.229-230).

15 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.06.2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року було відкрито.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04.03.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року залишено без змін (а.с.220-225).

У зв`язку з тим, що на час видачі - 21 травня 2019 року виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 5000 гривень, ухвала районного суду від 13.03.2019 року про залишення позову без розгляду, не набрала законної сили у зв`язку з її апеляційним оскарженням, виконавчий документ, на думку представника ОСОБА_5 , вважається таким, що не підлягає виконанню.

Проте, виконавчий документ, як правильно встановлено судом першої інстанції, видавався на виконання додаткового рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року, а не ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року. Представником не вірно обраний спосіб захисту прав. Ухвала районного суду від 13.03.2019 року, на яку посилається представник в заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає примусовому виконанню та районним судом не видавався виконавчий документ на її виконання. Тому посилання на ухвалу, яка не підлягає примусовому виконанню та виконавчий документ на виконання якої не видавався, у якості підстав для визнання виконавчого документа, виданого на виконання додаткового рішення, таким що не підлягає виконанню, є безпідставними.

Відповідно до частини другої статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є вірними.

Разом з тим, за положеннями ч.3 ст.432 ЦПК України суд розглядає заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача та боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що з квітня 2019 року по 30 березня 2020 року матеріали цивільної справи перебували в апеляційному суді за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2019 року. 31 березня 2020 року матеріали справи повернулися до Приморського районного суду м.Одеси. 14 квітня 2020 року Приморський районний суд м.Одеси прийняв заяву представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Романа Ігоровича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню до свого провадження та призначив судове засідання на 23 квітня 2020 року на 12 годину 40 хвилин. 21 квітня 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Євценко Роман Ігорович подав заяву про відкладення розгляду справи. Судове засідання з 23.04.2020 року відкладено на 13 травня 2020 року на 15.30 годину. При цьому, матеріали справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 та його адвоката Євценка Романа Ігоровича про судове засідання на 13 травня 2020 року на 15.30 годину.

Відповідно до положень ч.3 п.3 ст.376 ЦПК України якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання і якщо такий учасник справи обґрунтовує цим свою апеляційну скаргу, така обставина є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права з підстав не повідомлення заявника про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 13 травня 2020 року на 15.30 годину, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала районного суду з підстав не повідомлення сторін про розгляд справи скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з підстав, зазначених в цій постанові.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Романа Ігоровича задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2020 року - скасувати.

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Романа Ігоровича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.12.2020 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді А.П. Заїкін

О.В. Князюк