КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/323/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Ратовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним договором №0 від 04.05.2007 року у розмірі 193 374,05 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 900,61 грн.

В обґрунтування заявленого позову ТОВ «Вердикт Фінанс» посилається на те, що 04.05.2007року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 25 000,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. За користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5 % річних.

Представник ТОВ «Вердикт Фінанс» зазначає, що банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 25 000,00 доларів США, однак відповідач умови зазначеного кредитного договору щодо повернення грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків не виконує.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 04.05.2007року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №122709, згідно з яким, поручитель - ОСОБА_2 зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 04.05.2007року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому.

20.04.2012 року, як зазначає представник ТОВ «Вердикт Фінанс», між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кредекс Фінанс», а ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі, за договором кредиту №0 та договором поруки №112709 від 04.05.2007 року.

Таким чином, представник позивача вказує, що ТОВ «Кредекс Фінанс» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ «УкрСиббанк» втратив такі права.

У подальшому, як зазначає представник позивача, 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого, ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Фінанс», а ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі, за договором кредиту №0 та договором поруки №112709 від 04.05.2007 року.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Фінанс» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ТОВ «Кредекс Фінанс» втратив такі права за даним договором.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги невиконання відповідачами зобов`язань по укладеним договорам, ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулося до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О.П. від 25.11.2019 року цивільну справу № 522/18590/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, надіслано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача - ОСОБА_1 в м. Одесі та Одеській області не значиться, а зареєстроване місце проживання відповідача - ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Київського районного суду м. Одеси.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 24.12.2019 року було прийнято цивільну справу до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 15.04.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 08.09.2020 року представник позивача не з`явився, але надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

У судове засідання 08.09.2020 року відповідач - ОСОБА_2 не з`явилась, однак 03.06.2020 року надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також просила застосувати до позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» строки позовної давності.

Відповідач - ОСОБА_1 про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, а також повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 04.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 25 000,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 126 250,00 гривень за курсом Національного банку України на день укладення договору, при цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті. Надання кредиту здійснюється у термін з 04.05.2007 року по 04.05.2014 року. Позичальник у будь якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 04.05.2014року.

Згідно до п. 1.3. кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процента ставка встановлюється у розмірі 15,5% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до договору. Сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 5.2. договору. Нараховування процентів за Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом "факт/360" відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов Договору починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами пп. 1.3.2, 5.2. Договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надані Банком Позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність Банку відповідно до умов Договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Строк сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. Сторони погодили, що в разі повернення до банку всієї суми кредиту: банк в день такої повної сплати суми кредиту здійснює нарахування процентів за його користування протягом календарного місяця (в якому здійснюється повне повернення кредиту), починаючи з першого календарного дня такого місяця по день, що передує даті повернення всієї суми кредиту, а позичальник не пізніше дати повного повернення кредиту зобов`язується сплатити Банку суму таких нарахованих процентів.

Відповідно до п. 1.4. договору, кредит надається позичальнику на придбання автомобіля.

Відповідно до п. 3.4.1. вищезазначеного договору, позичальник зобов`язується використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунки банку в порядку та на умовах, передбачених договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 04.05.2007року, 04.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №112709, згідно з яким, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником ОСОБА_1 усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 04.05.2007року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому.

Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. договору поруки №161233 від 28.11.2007року поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищезазначеному кредитному договорі. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Згідно п. 2.2. договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань по кредитному договору кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

П. 3.1. договору поруки передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (скорочена назва - АТ «УкрСиббанк»).

20.04.2012року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір Факторингу №05/12, відповідно до умов якого, ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором та договором поруки.

Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року, клієнт (ПАТ «УкрСиббанк») зобов`язується відступити фактору (ТОВ «Кредекс Фінанс») права вимоги за кредитами, а Фактор зобов`язується придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх і сплатити ціну продажу, передбаченого цим договором.

Пунктом 2.3. Договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року передбачено, що за умови коли - передача набуває чинності у дату передачу з моменту підписання акту приймання-передачі, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованості і отримує відповідні права вимоги за кредитами. Акт приймання-передачі, підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі, викладеній в Додатку 2 до цього договору, є доказом передачі.

Копією акту приймання-передачі від 14 травня 2012 року підтверджується, що сторонами договору факторингу було підписано вказаний акт та передано право вимоги за кредитами.

Крім того, п. 3 Акту приймання - передачі визначено, що Клієнт передає (відступає) Права вимоги за кредитами Фактору (за переліком наведеним у частині А Додатку 1 (Реєстр заборгованості боржників) до договору, а фактор цим приймає такі Права вимоги за кредитами. Клієнт та Фактор підтверджують, що передача Прав вимоги за кредитами, переліченими у частині А Додатку 1 (Реєстру заборгованості боржників) до Договору, набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання - передачі, як передбачено у пункті 2.3. Договору.

20.04.2012року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір Факторингу №05/12-КВ, відповідно до умов якого, ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором та договором поруки.

За таких обставин, ТОВ «Вердикт Фінанс» (новий кредитор та заставодержатель) набуло права грошової вимоги та застави до відповідача в обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

З урахуванням того, що до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшли права кредитора за кредитним договором, приймаючи до увагиневиконання відповідачами зобов`язань по укладеним договором, ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулося до суду із відповідним позовом.

Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зазначене кореспондується з п.п. 1.3., 1.4. договору поруки, якими передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник, зокрема, за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитом, комісії (якщо така передбачена кредитним договором), відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій у вищезгаданому кредитному договорі. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

Таким чином, суд зазначає, що позичальник ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_2 є відповідальними перед кредитором - ТОВ «Вердикт Фінанс» як солідарні боржники.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості, у відповідача - ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 04.05.2007 рокув загальному розмірі 1 056 230,06грн., яка складається з: 436 064,49грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 207 027,73 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 413 137,84 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) (а.с. 28-30).

Крім того, з розрахунку заборгованості вбачаться, що у відповідача - ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 04.05.2007 рокув розмірі 193 374,05 грн., що складається з: 39 282,00 грн. нараховані 3% річних, та 154 092,05 грн. нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ (а.с. 31-32).

Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 04.05.2007 рокув розмірі 193 374,05 грн., що складається з: 39 282,00 грн. нараховані 3% річних, та 154 092,05 грн. нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ.

Доказів сплати зазначеної суми відповідачем - ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 04.05.2007 рокув розмірі 193 374,05 грн., що складається з: 39 282,00 грн. нараховані 3% річних, та 154 092,05 грн. нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ, заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

03.06.2020 року ОСОБА_2 надала до канцелярії суду заяву, в якій просила застосувати до позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» строк позовної давності.

П. 3.1. договору поруки №112709 від 04 травня 2007 року передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Крім того, при застосуванні частини четвертої статті 559 ЦК України слід ураховувати наступне.

Так, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «пред`явлення вимоги» та «пред`явлення позову», як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку (статті 61, 64 Господарського процесуального кодексу України, стаття 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання.

Строк повного виконання основного зобов`язання за кредитним договором встановлено в 1.2.2 договору, а саме: до 04.05.2014 року, претензії (вимоги) до поручителя банк не направляв, таким чином, порука на теперішній час вважається припиненою, у зв`язку з чим, в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 900,61 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 27 жовтня 1997 року Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15/15, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 04.05.2007 рокув розмірі 193 374 (сто дев`яносто три тисячі триста сімдесят чотири) грн. 05 коп., що складається з:

39 282 (тридцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 00 коп. нараховані 3% річних;

154 092 (сто п`ятдесят чотири тисячі дев`яносто дві) грн. 05 коп. нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 27 жовтня 1997 року Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15/15, ) 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Петренко В. С.