Ухвала

25 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 569/16050/19

провадження № 61-11378ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на постанову Рівненського апеляційного суду від 30 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Кредо" про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до стягнути з ТДВ СК "Кредо" на свою користь суму страхового відшкодування відповідно до договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків № DNHENS-187J0BG від 19 серпня 2018 року у розмірі 17 500,00 грн, пеню за прострочення виконання зобов`язання відповідно до договору - 23 100 грн, моральну шкоду - 5 000,00 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства ТДВ СК "Кредо" на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування відповідно до Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків №DNHENS-187J0BG від 19 серпня 2018 року у розмірі 17 500 грн, пеню за прострочення виконання зобов`язання відповідно до договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків № DNHENS-187J0BG від 19 серпня 2018 року - 23 100,00 грн та заподіяну моральну шкоду - 2 000,00 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 30 червня 2020 року апеляційну скаргу ТДВ «СК «Кредо» задоволено частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 лютого 2020 року в частині стягнення з ТДВ "СК "Кредо" пені за прострочення виконання зобов`язань відповідно до Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків змінено, зменшивши її до 77,00 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У липні 2020 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду в частині зменшення стягнення пені, рішення суду першої залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Зазначена справа про оплату додаткових витрат на дитину є малозначною, та зважаючи на ціну позову, яка в ній становить 45 600,00грнта не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2020 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» цього показника в 2 102,00 грн складає 210 200,00 грн (100 х 2 102,00).

Верховним Судом не встановлено випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведенного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , на постанову Рівненського апеляційного суду від 30 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Кредо" про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель