Справа № 169/625/20
Провадження № 2/169/390/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луківської селищної ради Турійського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшла 1/2 частка житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 проживала одна та склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла позивачу. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка звернулася у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 1/2 частку житлового будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на 1/2 частку вищевказаного спадкового житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

У підготовче засідання позивач не з`явилася, 26 серпня 2020 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 52).

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, 27 серпня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що Луківська селищна рада позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, та просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 55).

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшла 1/2 частка житлового будиноку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Належність 1/2 частки вищевказаного житлового будинку спадкодавцеві ОСОБА_2 підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 5 червня 1970 року (а.с. 17, 18).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3309017 від 9 квітня 2004 року (а.с. 20) право власності на 1/2 частку житлового будиноку по АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 , яку остання успадкувала після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 7 січня 2004 року (а.с. 19).

Право власності на іншу частку зазначеного нерухомого майна, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , не зареєстровано.

До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з тамбуром «а» та сходами «а/сх», загальною площею 70,0 кв. м, житловою площею 31,5 кв. м, хлів «Б-1», хлів «б», вбиральня «В», огорожа «1», хвіртка «к» (а.с. 21-23).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини.

За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що за життя ОСОБА_2 2 грудня 2014 року склала заповіт, відповідно до якого належне їй майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

15 вересня 2016 року позивач подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 33 на звороті).

Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_2 2 грудня 2014 року, є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадкового будинку після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 36-37).

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, яка у встановленому законом порядку та строки прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса від 15 липня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_2 (а.с. 14).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 186/2016 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 31-47), з яких також видно, що ніхто із заявами про прийняття спадщини після смерті останньої на спадкове майно, що предметом цього спору, до нотаріуса не звертався.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 та правових підстав для визнання за нею права власності на частку спадкового нерухомого майна.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 420 грн 40 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 420 грн 40 коп.

На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будиноку «А-1» з тамбуром «а» та сходами «а/сх», загальною площею 70,0 кв. м, житловою площею 31,5 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: хлів «Б-1», хлів «б», вбиральня «В», огорожа «1», хвіртка «к», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у Турійському районі Волинської області повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТОВ «Пост Фінанс» № від 26 липня 2020 року на рахунок №UA0003397, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37834092, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів УК у Турійському районі/Турійський рн/22030101.

Стягнути з Луківської селищної ради Турійського району Волинської області в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Луківська селищна рада Турійського району Волинської області, адреса місця знаходження: вулиця Незалежності, 7, селище міського типу Луків, Турійський район, Волинська область, код в .

Повне рішення складено 3 вересня 2020 року.

Головуючий