КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 758/8383/15-ц Головуючий у І-й інстанції - Трегубенко Л.О.
апеляційне провадження № 22-ц/824/9108/2020 Доповідач Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 рокуКиївський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора про визначення частки у спільному майні, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 31.01.2004 р., після смерті якої відкрилася спадщина, заведена спадкова справа № 66/2004.

Позивачка прийняла спадкове майно відповідно до заповіту, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 20.07.1998 р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1298.

28.12.2009 р. ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_4 , - державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 1-2697 на спадкове майно, що складається з 32/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік її матері - ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 10.08.2014 р.

Шлюб між ним та її матір`ю було зареєстровано 19.10.1958р. та тривав до смерті її матері.

ОСОБА_5 не був її батьком, тому вона не є його спадкоємицею.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яку прийняла ОСОБА_2 , його спадкоємиця за заповітом, спадкова справа № 481/2014.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Іваненко Р.С., державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-285, ОСОБА_2 отримала у спадщину квартиру АДРЕСА_2 , що складається з трьох кімнат, загальною площею 72.0 кв.м, жилою площею 41.2 кв.м..

Зазначена квартира була зареєстрована на ім`я ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 13.01.1999 р. згідно з розпорядженням (наказом) від 07.12.1998 р. за № 767-С та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна і записано у реєстрову книгу за реєстровим № 709/31313 від 26 січня 1999 р.

Ця квартира була придбана ОСОБА_5 у шлюбі з ОСОБА_3 , і є їх спільною сумісною власністю подружжя.

У липні 2015 р. вона звернулася до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_2 після померлої матері.

Листами від 06.07.2015 р. № 675/02-14 та від 20.07.2015 р. № 2997/02-14 Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора відмовила у видачі такого свідоцтва у зв`язку з тим, що вказана квартира зареєстрована за ОСОБА_5 , чоловіком ОСОБА_3 , а також зазначила, що виділити частку померлої ОСОБА_3 у спільному майні подружжя можливо тільки у судовому порядку.

Враховуючи те, що спірна квартира була придбана у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, не дивлячись на те, що документи оформлені на одного з подружжя а тому її матері ОСОБА_3 належала 1/2 частина вказаної квартири.

Таким чином, вона має право на спадкування 1/2 частини квартири після померлої матері.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене Іваненко Р.С., державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 3-285, видане ОСОБА_2 на спадщину - квартиру АДРЕСА_2 , всупереч нормам ЦК України, зокрема, ст. 1218, 1225,1226, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст. 60 СК України, а тому, на підставі частини першої ст. 203, частини першої ст. 215 ЦК України є недійсними.

Посилаючись на зазначені обставини просила визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , що складається з трьох кімнат, загальною площею 72.0 кв.м, жилою площею 41.2 кв.м., становила 1/ 2 частину; визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене Іваненко Р.С., державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 3-285, видане ОСОБА_6 на спадщину - квартиру АДРЕСА_2 , що складається з трьох кімнат, загальною площею 72.0 кв.м, жилою площею 41.2 кв.м.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції подала заяву про відмову від даного позову. Вказана заява обґрунтована тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року у справі 758/384/17, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2018 року та постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року, встановлені обставини, що були предметом спору даної справи, а саме, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становила Ѕ, в зв`язку з чим, визнано за нею, ОСОБА_1 , право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 , а тому подана позовна заява у даній справі для неї є неактуальною.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши заявлене клопотання, колегія суддів вважає за необхідне його задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційнускаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з ч.3 ст. 206 ЦПК України у раз відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Позивачка ОСОБА_7 розпорядилась своїм правом щодо предмета спору на власний розсуд, відмовившись від позовних вимог.

Підстав для не прийняття відмови від позову судом не встановлено, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 373, 206 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від її позову до ОСОБА_6 ,третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора про визначення частки у спільному майні, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року визнати нечинним.

Апеляційне провадження у даній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 10 вересня 2020 року.

Головуючий

Судді: