провадження № 2-сз/752/15/20
УХВАЛА

10.01.2020 року суддя Голосіївського районного суду м.Києва Чередніченко Н.П. розглянувши заяву Акціонергого товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення судового збору у справі № 198/756/19, -

встановив:

в грудні 2019 року представник АТКБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про повернення судового збору, в якій просив постановити ухвалу про повернення судового збору в сумі 1921,00 грн. у справі № 198/756/19, в якій позов АТКБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було повернуто позивачу.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що в її задоволенні слід відмовити за наступних підстав.

Встановлено, що заявником на підтвердження вимог заяви надано суду ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 року у справі № 198/756/19, відповідно до якої позов АТКБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - було визнано неподаним та повернуто позивачу, однак, доказів на підтвердження повернення судом позову АТКБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за подачу якого заявником було сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн., до матеріалів заяви не долучено.

Крім того, до заяви не долучено оригінал платіжного доручення № PROM2B3IL4 від 22.07.2019 року, а наявна копія зазначеного платіжного доручення, не є належним та допустимим доказом, який підтверджує дійсну сплату заявником цих коштів.

Слід звернути увагу заявника на те, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, з аналізу чинного закону слідує, що повернення судового збору можливо за клопотанням особи яка його сплатила і лише у визначених ч. 1 ст. 7 Закону випадках, перелік яких є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Окремо, слід звернути увагу на те, що відповідно до Порядку про повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Отже, повернення помилково сплаченого судового збору вирішується згідно Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013р., а не ухвалою суду, згідно правил визначених ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

В свою чергу, вважаю за необхідне роз`яснити, що, враховуючи вищезазначені приписи вимог закону, у випадку помилкової сплати судового збору, тобто, якщо такий був сплачений громадянином без подальшого звернення до відповідного суду, заявнику необхідно звернутися із заявою до суду, на прибутковий рахунок якого були помилково сплачені кошти, та надати оригінал платіжного документа, що підтверджує їх сплату.

Суд перевіряє факт зарахування коштів на відповідний рахунок, готує подання про повернення коштів, яке надсилає або видає нарочно заявнику.

Після отримання подання заявнику необхідно подати до органу казначейського обслуговування, де відкрито рахунок, на який помилково зараховані кошти заявника, подання суду, платіжний документ та заяву про повернення коштів з бюджету, в якому вказати спосіб повернення.

Подання подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що заявником не надано суду належних доказів визнання позову до відповідача ОСОБА_1 неподаним та повернення його позивачу, за яким, останнім, було сплачено відповідну суму судового збору та те, що до заяви не долучено допустимих доказів, які свідчать про дійсну сплату заявником суми судового збору в розмірі 1921,00 грн., вважаю, що обґрунтування заяви є недоведеними, останні, не ґрунтуються на приписах чинного закону, який регулює повернення сплаченого судового збору та/або повернення помилково сплаченого судового збору, а відтак в задоволення заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133, 259, 260 ЦПК України, ст. 7 ЗУ Про судовий збір, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонергого товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення судового збору у справі № 198/756/19.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Чередніченко