Справа № 645/6370/19
Провадження № 2/645/359/20
14 січня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі судових засідань - Проневич Д.О,
за участі позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі, представник третьої особи - не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку,
Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належить 4/5 частин квартири АДРЕСА_1 (відповідно до рішення Харківської міської ради № 338 від 22.05.2013 року «Про зміну та впорядкування адрес об`єкта нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова» АДРЕСА_2 включено до меж міста Харкова у Фрунзенському (Немишлянському) районі та змінено адресу на АДРЕСА_1 ). Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2011 року, ОСОБА_2 після смерті матері, ОСОБА_6 належить 1/5 частини спірної квартири. На даний час в квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_5 , син ОСОБА_4 , 1979 року народження, його дружина (невістка) ОСОБА_3 та його син ( онук ) ОСОБА_4 , 2000 року народження. На протязі тривалого часу (з січня 2015 року) відповідачка ОСОБА_3 з сином - відповідачем ОСОБА_4 не мешкають у квартирі, оскільки остання припинила шлюбні стосунки з сином позивачів - ОСОБА_4 та поїхала разом з дитиною за іншою адресою. Зазначають, що з 2015 року відповідачі не сплачують комунальні платежі, не приймають участі в поточному ремонті та обслуговуванні квартири. Оскільки сплата комунальних послуг стала тягарем для позивачів, вони звернулись до депутата Кулиничівської міської ради з проханням скласти Акт щодо сплати за комунальні послуги з розрахунку на 3 людини. 11.09.2015 року комісією в складі депутата Кулиничівської міської ради ОСОБА_7., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було складено Акт «Про місце мешкання», в якому зазначено, що фактично з 2015 року в квартирі АДРЕСА_1 мешкають три особи - ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (позивач 2) та їх син ОСОБА_4 Невістка ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4 мешкають в м. Харків з січня 2015 року, в зв`язку з чим комісією рекомендовано здійснювати оплату за комунальні послуги (вивіз сміття) з розрахунку на 3 людини. Інші комунальні платежі позивачам необхідно сплачувати в повному обсязі, що підтверджується відповідними квитанціями. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між позивачами та відповідачами стосовно проживання у квартирі не існує. В свою чергу відповідачі, які не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , втратили право на користування квартирою, внаслідок їх відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки за вищевказаною адресою відповідачі не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, чим об`єктивно
порушуються права позивачів, а тому позивачі змушені звернутися за захистом своїх прав до суду.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29.11.2019 р. за результатами підготовчого провадження у справі, за клопотанням позивачів, які просили про розгляд справи у їх відсутність, та не мали будь-яких уточнень та клопотань, справу було призначено для розгляду по суті.
В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі. При цьому позивач ОСОБА_1 пояснив, що шлюб між їх сином ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 наразі не розірваний, проте ОСОБА_3 разом з онуком, відповідачем ОСОБА_4 , в квартирі не проживають понад п`ять років. Вони добровільно залишили квартиру та переїхали проживати до м.Харкова напередодні Нового 2014 р. Відповідачі за комунальні послуги оплату не здійснюють, квартирою не цікавляться, позивачі самотужки сплачують за комунальні послуги. Відповідачі не відмовляються знятися з реєстрації в квартирі, але у них бракує на це часу.
Позивач ОСОБА_2 пояснила, що їм важко сплачувати за комунальні послуги за шість осіб, зареєстрованих в квартирі, де фактично мешкає лише троє осіб - позивачі та їх син ОСОБА_4 . Позивачі не включили до числа учасників справи свого сина, ОСОБА_4 , який є співвласником квартири та чоловіком і батьком відповідачів, оскільки не мають юридичної освіти та покладались на думку адвоката, який готував позовну заяву та порадив їм не з`являтись у підготовче судове засідання.
Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надали.
За таких обставинсуд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого позивачі не заперечують, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши надані докази, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , їх сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , 1979 року народження, невістка ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4 , 2000 року народження (а.с.17).
4/5 частин зазначеного житлового приміщення, з врахуванням рішення виконкому Харківської міської ради №338 від 22.05.2013 р. «Про зміну та впорядкування адрес нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова», належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло (а.с.6, 9), та 1/5 частина належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7, 8).
Згідно пояснень позивачів, відповідач ОСОБА_3 є дружиної їх сина ОСОБА_4 , а відповідач ОСОБА_4 , 2000 року народження, - його сином. Шлюб між їх сином ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 на час розгляду справи не розірвано.
Таким чином, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 2000 року народження, вселилась в житлове приміщення та були зареєстровані зі згоди його співвласників як дружина та син співвласника ОСОБА_4 , тобто як члени його сім`ї.
За даними технічного паспорту на спірну квартиру, вона складається з трьої ізольованих кімнат житловою площею 35 кв.м.(а.с.18-20).
Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ст.81 ЦПК України).
Суд вважає, що, окрім власних пояснень, позивачі не надали суду належних та допустимих
доказів як порушень відповідачами у здійсненні позивачами права володіння чи користування квартирою, так і відсутності відповідачів без поважних причин понад 1 рік.
Наданий позивачами Акт про місце проживання, складений 11.09.2015 р. депутатом Кулиничівської селищної ради та членами комісії, не є офіційним документом та письмовим доказом у розумінні ч.2 ст.76 ЦПК України. Клопотання про допит в якості свідків зазначених в цьому Акті членів комісії - позивачі суду не заявляли.
Квитанції про оплату комунальних послуг, надані позивачами, також не підтверджують факт не проживання відповідачів в спірній квартирі понад 1 рік, а заборгованість по комунальним платежам, як пояснили позивачі, відсутня.
За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених вимог та підстав, суд вважає їх недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 272, 280-284 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15.01.2020 року

Головуючий - суддя :