Справа № 148/1526/18
Провадження № 22-ц/801/1639/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 рокуСправа № 148/1526/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя - доповідач),

суддів: Ковальчука О. В., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Куленко О. В.,

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тульчинський районний відділ ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Дунаєвим Іваном Борисовичем, на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 липня 2020 року, постановлену у складі судді Ковганича С. В. в м. Тульчин, дата складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення,-

в с т а н о в и в:

27 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тульчинський районний відділ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), з позовом про скасування суми заборгованості аліментів на утримання дитини за минулий період.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 липня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду, з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Скасовано захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.08.2018 року у цій справі (а.с. 191 - 192).

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Дунаєва І. Б., подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що повторної неявки позивача у судове засідання без поважних причин не було, мотивуючи тим, що характер роботи позивача зумовлений його постійними довготривалими відрядженнями за межі території України, а тому забезпечуючи право позивача на участь в судовому засіданні, з урахуванням введення карантинних заходів, встановлення особливого режиму роботи судів, з метою недопущення розповсюдження коронавірусної хвороби (COVID-19), для убезпечення від ризиків для життя та здоров`я учасників справи та працівників суду, 27.04.2020 року та 13.07.2020 року представник позивача звертався до суду з клопотання про відкладення розгляду справи, що судом було проігноровано.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції не враховано ЗУ від 30.03.2020 року № 540 у якому зазначено, що під час дії карантину встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, строки розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Від інших учасників справи, впродовж встановленого апеляційним судом строку, відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засіданні апеляційного суду учасники справи в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

По справі встановлено наступне:

З матеріалів справи слідує, що справа, яка розглядається, Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області в складі суду Саламахи О. В. визнана малозначною, прийнята до розгляду та призначена до розгляду по суті на 08.11.2018 року (а.с. 32).

В зв`язку із закінченням повноважень судді Саламахи О. В., проведено повторний автоматичний розподіл справи та визначено суддю Ковганича С. В. (а.с. 85, 88), який 18.02.2019 року відповідною ухвалою прийняв справу до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначив до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 24.04.2019 року (а.с. 89, 90).

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду на 20.02.2020 року

19.02.2020 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку із перебуванням у відрядженні (а.с. 160), яка судом була задоволена та розгляд відкладено на 27.04.2020 року (а.с.161).

27.04.2020 року представник відповідача адвокат Конякін М. С. (а.с.174) та представник позивача адвокат Дунаєв І. Б. (а.с.175) подали клопотання про відкладення розгляду справи через запровадження карантину Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 року № 211 та з урахуванням листа Ради суддів України від 16.03.2020 року. Клопотання судом були задоволені та розгляд справи відкладено на 13.07.2020 року (а.с.173).

13.07.2020 року представник позивач адвокат Дунаєв І. Б. подав клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на карантин (а.с.188), представник відповідач адвокат Конякін М. С. 13.07.2020 року подав клопотання про залишення позову без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача (а.с. 189)

Постановляючи 13.07.2020 року ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що у судове засідання 20 лютого 2020 року позивач не з`явився, у заяві від 19 лютого 2020 року просив відкласти розгляд справи у зв`язку із перебуванням у відрядженні (а. с. 160), у судове засідання 27 квітня 2020 року позивач також не з`явився, його представник адвокат Дунаєв І. Б. подав заяву у якій просив відкласти розгляд справи на час дії обмежувальних заходів на період карантину (а. с. 175), 13 липня 2020 року ні позивач, ні його представник, у судове засідання не з`явилися, у клопотанні від 13 липня 2020 року (а. с. 188) представник позивача адвокат Дунаєв І. Б. просив відкласти розгляд справи з тих же підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо продовження строків розгляду справи на період встановлення карантину не заслуговують на увагу, оскільки продовження процесуальних строків не звільняє учасників судового розгляду від дотримання встановлених процесуальним законом прав та обов`язків.

Разом з тим, оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 5 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначених процесуальних норм вказує на те, що при вирішенні питання про залишення позову без розгляду з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України (крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи), правове значення для вирішення цього питання має сукупність умов: як факт належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, так і факт повторної (другої поспіль) неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

Тобто правове значення має саме неявка позивача без поважних причин. В справі що розглядається суд першої інстанції визнав причини неявки в судові засідання позивача та його представника, які були призначені на 20.02.2020 року та на 27.04.2020 року, поважними, задовольнив клопотання про відкладення. Тому в справі що розглядається відсутній факт повторної неявки позивача (його представника) без поважних причин, а відтак у суду першої інстанції не було підстав залишати позов без розгляду, доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними.

Апеляційний суд звертає увагу на положення пункту 2 частини 3 статті 223 ЦПК України, за приписами якої в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки за умови належного повідомлення про день та час судового розгляду, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Саме ця процесуальна норма підлягала до застосування в даному випадку.

Апеляційний суд вважає за необхідне також звернути увагу на наступне: cуд першої інстанції в ухвалі що оскаржується, послався висловлену позицію в Постанові ВС від 22.05.2019 року у справі № 310/12817/13, проте при цьому не звернув уваги, що в зазначеній постанові Верховного Суду дана оцінка правильності дій суду по залишенню позову без розгляду на підставі редакції Цивільного процесуального кодексу України, яка була чинною на момент розгляду справи судом першої інстанції: 27.02.2017 року, а тому не може бути застосована при розгляді цієї справи, відкриття провадження в якій і всі подальші процесуальні дії вчинені на підставі положень норм цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності з 15.12.2017 року.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними, а оскаржувана ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню як така, що постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального закону, які регулюють питання наслідків неявки позивача в судове засідання, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Дунаєвим Іваном Борисовичем, задовольнити.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 липня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. В. Ковальчук

О. С. Панасюк