Справа№487/6134/16-ц
Провадження №2/487/1263/20
УХВАЛА

Іменем України

11.08.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2020 року Петровський Д.О. в інтересах ОСОБА_3 , який є правонаступником відповідача ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просив поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.05.2017 року по справі № 487/6134/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання; розгляд справи призначити в загальному порядку.

Ухвалою суду від 17.02.2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 , який є правонаступником відповідача ОСОБА_2 , адвоката Петровського Дмитра Олександровича про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.05.2017 року по справі № 487/6134/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.00 годин 11.08.2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

31.03.2020 року від представника відповідача до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов відзив на позов, в якому просить закрити провадження в порядку ст. 255 ЦПК України, посилаючись на те, що 10.08.2011 року набрало законної сили рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2011 у справі "2-175/11. Відповідно до нього ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання від 01.06.2004 року та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Позовні вимоги були обґрунтовані невиконанням відповідачем вказаного договору. Рішенням суду встановлено, що відповідачка належним чином виконувала умови договору утримання, а ускладнення стосунків між сторонами та бажання позивачки, щоб її доглядали родичі, не можуть бути підставою для розірвання договору довічного утримання. Рішенням позов залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 10.08.2011 у справі №22ц-1713/2011 рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2011 у справі №2-175/11 залишено без змін. Таким чином рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2011 у справі №2-175/11 та ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 10.08.2011 у справі №22ц-1713/2011, є судовим рішенням, постановленими з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступне.

10.08.2011 року набрало законної сили рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2011 у справі "2-175/11. Відповідно до нього ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання від 01.06.2004 року та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Позовні вимоги були обгрунтовані невиконанням відповідачем вказаного договору. Рішенням суду встановлено, що відповідачка належним чином виконувала умови договору утримання, а ускладнення стосунків між сторонами та бажання позивачки, щоб її доглядали родичі, не можуть бути підставою для розірвання договору довічного утримання. Рішенням позов залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 10.08.2011 у справі №22ц-1713/2011 рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2011 у справі №2-175/11 залишено без змін. Таким чином рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2011 у справі №2-175/11 та ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 10.08.2011 у справі №22ц-1713/2011, є судовим рішенням, постановленими з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з відповідним позовом.

Крім того, відповідно до змісту Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі №6-79цс15, провадження у справі може бути закрито з підстав наявності рішення в іншій справі, що набрало законної сили, у разі, коли в обох справах є тотожними одночасно сторони, підстави і предмет позову.

Таким чином, після набрання рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2011 (Справа № 2-175/11) та ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 10.08.2011 у справі №22ц-1713/2011 законної сили заявлення в суді позовних вимог між тими самими сторонами про той же предмет і з тих самих підстав, порушує принцип юридичної визначеності та суперечить вимогам процесуального права.

Аналізуючи викладене вище, а також дослідивши підстави та предмет позову по цивільній справі суд приходить до висновку, що даний позов відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, підлягає закриттю.

Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.49, 197, 200, 255, 256, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - закрити, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя В.В. Кузьменко