Справа № 296/3894/20
У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2020 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Шалота К.В., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №296/3894/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ЗАЯВИ

1.1. 14.05.2020 адвокат Бородін Д.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу адміністративного приміщення від 19.07.2017.

1.2. 01.06.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у цивільній справі №296/3894/20 та призначено до судового розгляду по суті.

1.3. 21.07.2020 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на адміністративне приміщення 2-го поверху літ. «А» загальною площею 24,1кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 01, номер об`єкта в РПВН 19835478, належне на праві власності в рівних частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом заборони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядження (продаж, дарування, відчуження) адмін. приміщення 2-го поверху літ. «А» загальною площею 24,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 01, номер об`єкта в РПВН 19835478.

1.4. Подана заява обґрунтовувалась тим, що позивачем оскаржується дійсність договору купівлі-продажу адміністративного приміщення 2-го поверху літ. «А» загальною площею 24,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 19.07.2017. Посилаючись на те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, яким можливо вказаний договір-купівлі продажу буде визнано недійсним, можливості відчуження нерухомого майна, останній вказував на існування необхідності у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру.

ІІ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

2.1. Відповідно до частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

2.2. Згідно із частиною третьою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

2.3. Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

ІІІ. РОЗ"ЯСНЕННЯ ПЛЕНУМУ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ

3.1. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 № 9 надані наступні роз`яснення щодо застосування інституту забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ІV. МОТИВИ СУДУ

4.1. Зміст позовної заяви свідчить про те, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 виникли спірні правовідносини з приводу дійсності договору купівлі-продажу адміністративного приміщення 2-го поверху літ. «А» загальною площею 24,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 19.07.2017.

4.2. У поданій заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на спірне адміністративне приміщення та вказує, що у випадку невжиття такого заходу може бути утрудненим подальше виконання рішення суду у справі.

4.3. Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

4.4. Крім цього, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

4.5. Такого самого висновку, дійшов Касаційний цивільний суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.02.2020 у справі № 490/3925/19.

4.6. При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в разі невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачеві розпоряджатися певним майном чи здійснювати певні дії.

4.7. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що заявником не доведено наявність обставини, які б могли свідчити про реальну, а не ілюзорну загрозу вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а викладені в заяві посилання є лише непідтвердженими припущеннями позивача.

4.8. За таких обставин суд не вбачає наявності фактичних та правових підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову у справі №296/3894/20.

Керуючись статтями 149-153, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі №296/3894/20 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя К. В. Шалота