Справа № 426/7086/20
РІШЕННЯ

іменем України

заочне

21 грудня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Чернишової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , Новоархангельський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 02 жовтня 2014 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області було винесено заочне рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина ОСОБА_5 . Оскільки зачаття дитини відбулося ще в період перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (з 12.01.2016 р. - ОСОБА_3 та при їх спільному проживанні, ні в кого не виникало сумнівів щодо батьківства відповідача.

12 січня 2016 року позивач вступив у шлюб з матір`ю дитини - ОСОБА_3 . Зараз подружжя разом з дитиною проживає спільно.

Після розірвання шлюбу юридичний батько дитини, ОСОБА_2 , не намагався брати участь у її вихованні. З часом, спостерігаючи як зростає дитина, проаналізувавши з дружиною їх відносини до вступу у шлюб, у позивача виникли припущення щодо його можливого батьківства відносно ОСОБА_5 .

Експертизою від 15 червня 2020 року факт батьківства позивача щодо дитини, ОСОБА_5 , було встановлено з вірогідністю 99.999998%. Оскільки обов`язок забезпечення повного, всебічного та гармонійного розвитку дитини покладається на її батьків, то встановлення належного батьківства щодо дитини є основоположним фактором для належної реалізації такого обов`язку. Позивач, не будучи юридичним батьком своєї дитини, обмежений у реалізації своїх прав та обов`язків щодо дитини, що негативно впливає на життя як доньки, так і сім`ї в цілому.

Просить суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актового запису про народження дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Новоархангельським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14 листопада 2014 року за № 65, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 як батька дитини, та зазначення батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.98,110).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме, відповідно вимог ч.1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» - якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України(а.с. 93-94, 108-109).

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 не з`явилась, надала суду письмові пояснення, згідно яких просить суд розглянути справу за її відсутності, підтвердила обставини, викладені позивачем у позові (а.с.43-45).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новоархангельський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) свого уповноваженого представника до суду не направив, заяв, клопотань суду не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2014 року було розірвано шлюб, між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 09 серпня 2013 року у відділі Краснодонського районного управління юстиції у Луганській області (а.с.13).

ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі батьки записано: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_11 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції у Кіровоградській області та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.14,15-16).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 12 січня 2016 року позивач уклав шлюб із ОСОБА_12 12 січня 2016 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, прізвище чоловіка та дружини - ОСОБА_7 (а.с.17).

Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 має на праві власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Мати дитини ОСОБА_13 звернулась до Новоархангельського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Дніпро), на що отримала роз`яснення щодо необхідності визнання батьківства в даному випадку у судовому порядку (а.с.19).

Експертизою від 15 червня 2020 року факт батьківства ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_5 , було встановлено з вірогідністю 99,999998%, про що в матеріали справи надано копію звіту тесту ДНК на батьківство (а.с.20).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Експертизою від 15 червня 2020 року факт батьківства ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_5 , було встановлено з вірогідністю 99,999998%, про що в матеріали справи надано копію звіту тесту ДНК на батьківство. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 практично доведено.

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на спростування висновку судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації на батьківство суду не надано.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Суд встановив, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують біологічне батьківство ОСОБА_1 щодо ОСОБА_5 , тому в інтересах дитини позов підлягає задоволенню, а також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.12, 13, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , Новоархангельський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Новоархангельським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14 листопада 2014 року за № 65, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 як батька дитини, та зазначення батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Копію заочного рішення надіслати сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2020 року.

Суддя Ю.В. Крива