Справа № 697/1746/20
Провадження № 2/697/674/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Євтушенко Б.В.

з участю секретаря с/з Кадухи А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі, Черкаської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що 24.12.1999 між сторонами було укладено шлюб від якого в них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 23.09.2009 шлюб було розірвано. Після розлучення діти проживали з матір`ю за місцем її реєстрації, а ним відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 2-546/2011 від 17.06.2011 сплачувалися аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.01.2019 у справі № 697/2141/18 змінено розмір аліментів та стягнуто аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення ними повноліття. ОСОБА_4 на даний час є повнолітнім, тому з березня 2020 він сплачує аліменти на утримання однієї дитини, а саме на ОСОБА_4 .

На момент звернення до суду з вказаним позовом неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає з відповідачем, а фактично проживає з позивачем, який несе витрати на його утримання та окрім цього, сплачує на користь відповідача аліменти за рішенням суду, а тому позивач вважає, що відпали підстави для стягнення з нього аліментів на сина.

В своїй позовній заяві просить суд: звільнити його від сплати аліментів за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/2141/28 від 28.01.2019 та стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 24.12.1999 у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 214. Прізвище дружини після одруження « ОСОБА_5 ». Вказана обставина встановлена у рішенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.09.2009 у справі № 2-886/2009 (а.с.12).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.09.2009 у справі № 2-886/2009 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.12).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2011 у справі № 2-546/2011 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з 08.06.2011 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.13).

Крім цього, рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2018 у справі № 697/2141/18 було змінено спосіб та розмір аліментів, стягнутих за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2011 справа № 2-546/2011, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати набуття рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с.14-15).

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще не досягнув повноліття, його батьками є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.06.2003, виданого Виконавчим комітетом Яблінвської сільської ради Канівського району Черкаської області ( а.с. 9) .

Неповнолітній ОСОБА_4 , зареєстрований та проживає разом з батьком з 02.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі довідок Виконавчого комітету Степанецької ОТГ Черкаської області від 19.08.2020 (а.с.10,11).

Відповідач не заперечує факт проживання неповнолітнього ОСОБА_4 разом з батьком.

Згідно з ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Це також кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, згідно з якою, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України, має на меті скасування їх присудження.

З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому, обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Стягнення на даний час аліментів з позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини сина ОСОБА_4 , який з 02.07.2020 проживає разом з ним.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого, за своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З огляду на викладене, враховуючи те, що з 02.07.2020 син ОСОБА_4 проживає разом з батьком, проживання дитини з батьком на даному етапі відповідає як найкращим інтересам дитини, проте існує обов`язкове до виконання не скасоване рішення суду, яким з позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина, суд робить висновок про те, що позовна вимога про звільнення від сплати аліментів підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення з позивача аліментів, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.

Щодо стягнення аліментів на дитину слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, та стягнути з відповідача на ім`я позивача аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заявленому розмірі - у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.09.2020 і до повноліття дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів не сплачував судовий збір в сумі 840,80 грн., так як звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір".

За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів в сумі 420,40 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачкою при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору 420,40 грн. компенсувати за рахунок держави.

Крім того позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів в сумі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією № 51687660 від 22.09.2020.

Таким чином, оскільки заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 420,40 грн., інша частина судового збору у розмірі 420,40 грн, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 179, 180, 181, 182 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та про стягнення аліментів задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої АДРЕСА_2 на неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2018 у справі № 697/2141/18.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2018 у справі № 697/2141/18, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою с. Малий Ржавець, Канівського району, Черкаської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої в с. Яблунів, Канівського району, Черкаська область, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дати набуття рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22.09.2020 і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмір 420,40 грн. Іншу частину судового збору 420,40 грн. компенсувати за рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів в сумі 420,40 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів, сплаченого ним за квитанцією № 51680760 від 22.09.2020, що становить 420,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Б . В . Євтушенко