Дата документу 19.08.2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Честнєйшої Ю.О., розглянувши заяву керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області Бандури Костянтина Валерійовича про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області Бандури Костянтина Валерійовича, який діє в інтересах держави в особі Мелітопольської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області Бандура Костянтин Валерійович, діючи в інтересах держави в особі Мелітопольської міської ради Запорізької області, 18 серпня 2020 року звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : будівля А-1 загальною площею 7820,8 кв.м., основною площею 7320,8 кв.м. та складові частини: Б-1 будівля загальною площею 504,4 кв.м., основною площею 364,7 кв.м., ворота - №1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107, власником яких, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії та номер: НОМЕР_2 , виданий 10.01.1998 Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача вказує, що у поданому ним позові ставиться питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь Мелітопольської міської ради грошових коштів у сумі 790 435,05 грн. Враховуючи значну суму стягнення, з метою недопущення відчуження на користь інших осіб належних відповідачу об`єктів нерухомості, а також, у разі набрання відповідним рішенням суду законної сили, реального виконання судового рішення, а відтак і поновлення порушених інтересів позивача є необхідним вжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 7820,8 кв.м., основною площею 7320,8 кв.м. та складові частини: Б-1 будівля загальною площею 504,4 кв.м., основною площею 364,7 кв.м., ворота - №1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107, які на праві власності належать ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України, серед іншого заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Тобто, для обґрунтування забезпечення позову повинна бути підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Як вбачається зі змісту п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна або передачу у користування належного відповідачу майна, позивачем до суду не надано.

Разом з тим, наявність самого по собі позову не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та без надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 17 жовтня 2018 року, по справі №183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Посилання позивача в обґрунтування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову на негативні випадки розгляду судами аналогічних спорів, в межах якого позовні вимоги забезпечені не були, суд не бере до уваги, оскільки вказані обставини не стосуються даної справи та не свідчать про можливість вчинення відповідачем ОСОБА_1 недобросовісних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання. У заяві прокурором не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження відповідачем вказаного нерухомого майна на користь третіх осіб.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що керівник Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області звернувся до суду з позовними вимогами в інтересах Мелітопольської міської ради Запорізької області з приводу стягнення з ОСОБА_1 доходу, отриманого від безпідставно набутого майна в сумі 790 435,05 грн.

З метою забезпечення даного позову просить накласти на належні відповідачу об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі серія та номер №1966, виданого 11.07.2017, видавник: Земенкова Ю.А., приватний нотаріус Мелітопольського міського округу Запорізької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : будівля А-1 загальною площею 7820,8 кв.м., основною площею 7320,8 кв.м. та складові частини: Б-1 будівля загальною площею 504,4 кв.м., основною площею 364,7 кв.м., ворота - №1, що також підтверджується доданою до матеріалів справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до копії наданого договору купівлі-продажу нежитлової будівлі №1966 від 11.07.2017 продаж вказаної нежитлової будівлі вчинений за 7101421,84 гривень, експертна грошова оцінка нежитлової будівлі вказана у звіті про незалежну оцінку, виданому приватним підприємством «Інформ-служба» №1955656_19062017_1 від 19.06.2017 складає 2747905,00 гривень.

Доказів, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, в обґрунтування співмірності заявлених вимог щодо забезпечення позову та вартості майна, що підлягає арешту, суду не надано.

З урахуванням наведеного, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 154, 247, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області Бандури Костянтина Валерійовича про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області Бандури Костянтина Валерійовича, який діє в інтересах держави в особі Мелітопольської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.О. Честнєйша