Справа № 472/1429/19
Провадження № 22 ц/812/285/20
У Х В А Л А

06 лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Лівінського І.В., розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2019 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2019 року суд відкрив провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та призначив справу до підготовчого судового засідання.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду про відкриття провадження у справі, ТОВ «Вердикт Капітал» зазначало, що оскаржувану ухвалу апелянт не отримував, а ознайомився з її змістом 2 грудня 2019 року, після отримання позовної заяви.

Згідно з матеріалами справи, копія ухвали про відкриття провадження, яка направлена судом на адресу ТОВ «Вердикт Капітал» 27 листопада 2019 року (а.с.43), отримана ТОВ «Вердикт Капітал» 2 грудня 2019 року, що підтверджується супровідним листом суду, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та копією конверту, на якому міститься штамп з вхідним номером (а.с. 44, 58).

Отже, останнім днем подачі апеляційної скарги (для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження) було 17 грудня 2019 року.

Однак згідно відбитку державного знака, що підтверджує оплату послуг поштового зв`язку, дату приймання та іншу інформацію, який міститься на конверті, апеляційна скарга подана до поштового відділення 18 грудня 2019 року (а.с.69).

Миколаївський апеляційний суд, дійшовши висновку про те, що підстави для поновлення строку, вказані у клопотанні, є необґрунтованими, ухвалою від 10 січня 2020 року залишив апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» без руху. Надав апелянту можливість в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, усунути недоліки, наведені у її мотивувальній частині, а саме, надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2019 року, в якій вказати інші підстави для поновлення строку та сплатити 1921 грн. судового збору.

Згідно положень статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина 3).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (частина 4).

Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження "остаточного судового рішення" є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах "Науменко проти України" від 09 листопада 2004 року, "Полтораченко проти України" від 18 січня 2005 року та "Тімотієвич проти України" від 08 листопада 2005 року.

(Таку позицію виклав ВС КЦС у постанові від 13 лютого 2019 року № 2-7766/05).

Копія ухвали Миколаївського апеляційного суду від 10 січня 2020 року про залишення апеляційної скарги ТОВ «Вердикт Капітал» без руху була отримана ТОВ «Вердикт Капітал» 17 січня 2020 року (а.с. 114, 115).

Між тим, ТОВ «Вердикт Капітал» у строк, визначений судом, не надало заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2019 року.

За такого у відкритті апеляційного провадження належить відмовити.

Керуючись статтями 357, 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2019 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими ст. 389 ЦПК України.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В.Лівінський