Справа № 702/269/18
Провадження № 8/702/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаськоїобласті в складі: головуючого - судді Діденко Т.І.,

з участю секретаря - Прилуцької О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та 3% річних,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2018 року у цивільній справі № 702/269/18 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та 3% річних.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13.02.2019 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 258068 грн.75 коп. боргу та судові витрати в сумі 2881,98 грн., а всього 260950 грн. 73 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням суду від 13.02.2019 встановлено, що за розписками від 27.06.2009, від 28.02.2010 та від 07.03.2010, ОСОБА_1 отримував грошові кошти від позивача ОСОБА_2 та зобов`язувався повернути 27.07.2009, 01.05.2010 та 07.05.2010 відповідно. До правовідносин за розпискою від 27.06.2009 року судом було застосовано строк позовної давності, а тому в даній частині позивачу було відмовлено. Щодо інших двох розписок суд врахував, що вони належать саме позивачу і строк давності не застосував. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 17.05.2019 його апеляційну скаргу задоволено частково. Скасовано рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13.02.2019 в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а 01.07.2019 року ухвалою Верховного суду України йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою. Після закінчення розгляду цієї справи були виявлені обставини, які стали йому відомі і не були відомі на момент розгляду справи та ухвалення рішення, які є істотними і привели до прийняття необгрунтованого та незаконного рішення.

Зокрема, при спілкуванні з ОСОБА_4 , який приймав участь в даній справі як представник позивача ОСОБА_2 , йому стало відомо, що позовну заяву про стягнення боргу за угодою позики та 3% річних від простроченої до платежу суми підписувала сама ОСОБА_2 , а всі інші документи, що містяться у справі підписував особисто він від імені ОСОБА_2 . З метою перевірки зазначеної інформації, оскільки він участі у справі особисто не приймав, він звернувся до Монастирищенського районного суду, щоб ознайомитися з матеріалами справи та виготовлення необхідних копій документів, завірених належним чином. 18.10.2019 він отримав копію заяви про збільшення розміру позовних вимог в даній справі №702/269/18, яка складена 08.09.2018 та підписана ОСОБА_2 , проте підпис проставлений в даній заяві суттєво відрізняється від підпису, виконаного ОСОБА_2 в позовній заяві від 10.03.2018. Крім зазначеної заяви, ним також отримано інші документи, а саме: клопотання від 20.01.2019, заява про забезпечення позову від 08.09.2018 на 2 аркушах, заява про забезпечення позову без дати на одному аркуші, відповідь на відзив від 25.10.2018, апеляційна скарга від 15.03.2019 на трьох аркушах, відзив на апеляційну скаргу від 30.03.2019 на двох аркушах, які підписані від імені ОСОБА_2 , однак підписи різняться з підписом на позовній заяві. При детальному ознайомленні з кожним із зазначених документів, він виявив, що дійсно вони підписані від імені ОСОБА_2 , однак не нею, а на його переконання саме ОСОБА_4 від імені останньої, на що вказують наступні документи, які також містяться в матеріалах даної справи і які ним отримано 18.10.2019. Так, відповідно до нотаріально засвідченої довіреності від 16.05.2018, ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_4 бути її представником в судових органах, про що виконала підпис та зазначила своє прізвище ім`я та по-батькові власноручно. Саме вказаний підпис на довіреності є тотожнім із підписом на позовній заяві. Відповідно до розписки від 26.04.2018 року та заяви від 19.03.2018 року, які адресовані до Монастирищенського районного суду, також підписані ОСОБА_2 особисто, оскільки підписи є тотожніми з підписом на позовній заяві. Про виконання підписів ОСОБА_4 на заяві про збільшення розміру позовних вимог та на інших документах, зазначених вище та поданих ним до суду, вказує заявка про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення від 11.07.2018, яка подана особисто ОСОБА_4 до Монастирищенського районного суду та власноручно підписана. Саме в даній заявці, підпис належить ОСОБА_4 і він є тотожним з підписаними та поданими ним документами від імені ОСОБА_2 . Крім того, в клопотанні від 24.09.2018 зазначено, що воно адресоване до Монастирищенського районного суду від ОСОБА_2 із зазначенням адреси проживання та номера мобільного телефону, що належить останній, проте підписане дане клопотання не ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 , оскільки саме його прізвище зазначене і проставлений підпис, який схожий на підпис в заявці від 11.07.2018, яка подана ОСОБА_4 . Вказані обставини дійсно є істотними для справи, вони не були встановлені Монастирищенським районним судом Черкаської області при прийнятті рішення та не були і не могли бути йому відомі, так як він безпосередньо участі у справі не приймав, що відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Зазначені нововиявлені обставини є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу прийнятого рішення Монастирищенським районним судом від 13.02.2019 року, ОСОБА_1 вважає, що при їх встановленні судом, вони б обов`язково вплинули на остаточні висновки суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. 18.10.2019 року він дізнався про існування таких обставин, шляхом отримання належно завірених документів з Монастирищенського районного суду, про що мається відповідна відмітка, а тому ОСОБА_1 вважає, що строк падання такої заяви ним не пропущено.

Керуючись ст.423-426 ЦПК України, заявник просить задовольнити заяву про перегляд судового рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13.02.2019 за нововиявленими обставинами, скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення.

Позивачка ОСОБА_2 27.12.2019 подала до суду відзив на заяву про перегляд рішення у зв"язку з нововиявленими обставинами згідно якого, ОСОБА_1 звернувся з заявою про скасування рішення Монастирищенського районного суду від 13.02.2019 та ухвалення нового рішення за нововиявленими обставинами, якими є на його думку підписи, виконані на клопотанні від 20.01.2019, заяві про забезпечення позову від 08.09.2018, апеляційній скарзі від 15.03.2019, відзиві на апеляційну скаргу від 30.03.2019 представником позивачки ОСОБА_4 .

Заява не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В заяві відсутнє правове визначення заявника. Він просить скасувати рішення суду від 13.02.2019 та ухвалити нове рішення, проте не зазначено, яке саме нове рішення має бути ухвалене. Зміст очікуваного рішення не визначений, не лише в резолютивній частині заяви, але і в описово-мотивувальній, отже заява ні про що.

Заявник в описово-мотивувальній частині заяви визнав, що позовна заява підписана нею ОСОБА_2 , оскільки підпис на довіреності є тотожнім із підписом на позовній заяві, отже, позовна заява виконана нею, підстави та предмет позову визначені нею, докази на обгрунтування позову надані нею, результат розгляду справи, тобто рішення суду, стосується персонально її.

В судовому засіданні її інтереси представляв батько ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності, що відповідає вимогам ст.62 ЦПК України.

Представник ОСОБА_4 був допущений судом до участі у справі.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Отже, ОСОБА_4 від її імені та за узгодженням з нею здійснював усі процесуальні дії при розгляді цивільної справи. Вона до нього претензій не має. Їй не зрозуміло якими нормами права керувався ОСОБА_1 при виконанні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. В заяві ці норми права не згадані.

Автор заяви хибно стлумачив зміст глави 3 ЦПК України. Відповідно до роз`яснень, які надані в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012, де необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Її позовна заява, довіреність на ім`я ОСОБА_4 , всі інші документи від її імені, які підписані нею чи її представником ОСОБА_4 , були в цивільній справі з часу відкриття позовного провадження, тобто більше двох років. Заявник міг з ними знайомитись, якби він був добросовісною стороною в правовідносинах та в цивільному процесі. Усі документи в копіях він отримував. Свої повноваження він переуступив в процесі професійному адвокату. Отже, виявити обставини, на які він послався в заяві про перегляд судового рішення, він міг з часу відкриття позовного провадження за її позовом. Проте, ці обставини не стосуються предмету доказування, не впливають на об`єм прав та обов`язки сторін в існуючих цивільних правовідносинах. ОСОБА_1 позичив гроші, але бажаючи уникнути повернення шахраював, застосовував схеми, які слід було б розцінити, як кримінальне шахрайство за ч.3 ст.190 КК України та притягнути його, крім стягнення позики, до відповідальності - до восьми років позбавлення волі.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення, яке переглядалось в апеляційному та касаційному порядку і по суті залишилось незмінним, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України позивач просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового рішення за нововиявленою обставиною.

Суд, дослідивши докази у справі, суд встановив наступне:

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13.02.2019 у цивільній справі № 702/269/18 провадження №2/702/5/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та 3% річних позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 258068,75 грн. боргу.

Копії всіх доказів, наданих суду позивачем, надіслані відповідачеві ОСОБА_1 .

Згідно ч.1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами; визначений перелік підстав для перегляду рішення, постанови або ухвали суду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно ч.5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин, визначає п. 3 Постанови № 4 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 р. «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами».

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 2728, та рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

У п. 42 справи «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) Європейський Суд з прав людини вказує, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів, це відображено у рішенні суду у справі «Брумареску проти Румунії» №28342/95.

Отже, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов їх існування на час розгляду справи: ці обставини немогли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте. Разом з цим, виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Як видно із заяви ОСОБА_1 наведена ним підстава для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами до жодної з обставин, передбачених ч.2 ст.423 ЦПК України не відноситься. Так, виходячи зі змісту ст.82 ЦПК України обставинами є юридичні факти (дії або події), які визнаються, в тому числі, як загальновідомі, або потребують доказування.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що не може вважатися той факт, що позовну заяву про стягнення боргу за угодою позики та 3% річних від простроченої до платежу суми підписувала сама ОСОБА_2 , а всі інші документи, що містяться у справі підписував її представник ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 нововиявленими обставинами у справі, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору. Враховуючи предмет та підстави позову, встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, норми матеріального права, які ці правовідносини регулюють і були застосовані судом при вирішенні даного спору, та зважаючи на те, що докази, якими підтверджують нововиявлені обставини заявником не надані, а нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду рішення суду так і для його скасування, відповідно, в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно відмовити у зв`язку з її безпідставністю.

Керуючись ст. 423, 424, 425, 429 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13.02.2018 у цивільній справі №702/269/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та 3% річних.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Т.І.Діденко