КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/796/2815/2020 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року, постановлену у складі судді Трусової Т.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будеволюція», третя особа: Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Аркада», про відшкодування збитків та сплату пені,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будеволюція», третя особа: Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Аркада», про відшкодування збитків та сплату пені.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будеволюція», третя особа: Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Аркада», про відшкодування збитків та сплату пені - визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків зазначених в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2019 року у встановлений судом строк.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що судом безпідставно повернуто позовну заяву, оскільки позивач є споживачем будівельних робіт та фінансових послуг та звернулась до суду з позовом з метою захисту своїх порушених прав як споживача, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим звільнена від сплати судового збору. Висновок суду про те, що на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки спеціальним законом у цьому випадку є Закон України «Про судовий збір», порушують конституційне право особи на судовий захист.

Відповідач не надав до суду відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву заявникові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимоги, зазначені в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2019 року про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будеволюція», третя особа: Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Аркада», про відшкодування збитків та сплату пені, в якій одночасно зазначила, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як споживач будівельних та фінансових робіт.

Позовна заява мотивована тим, що 16 червня 2016 року ПАТ АКБ «Аркада» (Управитель) та ОСОБА_1 (Довіритель) уклали договір №75839 про участь у Фонді фінансування будівництва, згідно якого за Довірителем закріплюється об`єкт інвестування - однокімнатна квартира, запланована дата введення об`єкта в експлуатацію - квітень 2018 року.

11 січня 2018 року ПАТ АКБ «Аркада» оформило Свідоцтво на підтвердження сплати ОСОБА_1 загалом 753 029,19 грн. У Свідоцтві була запланована дата введення в експлуатацію - 30 квітня 2018 року. Всупереч договірним зобов`язанням 30 квітня 2018 року об`єкт не було введено в експлуатацію, у зв`язку з чим 27 лютого 2019 року позивач уклала договір про уступку права вимоги за договором від 16 червня 2016 року про участь у Фонді фінансування будівництва.

Оскільки об`єкт вчасно не було введено в експлуатацію, в період з травня 2018 року по 27 лютого 2019 року ОСОБА_1 була змушена винаймати житло, внаслідок чого зазнала збитків на суму 120 000 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення вказаної ухвали, а саме позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 9 605 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки на правовідносини, які виникли з договору про участь у Фонді фінансування будівництва вищевказаний Закон не поширюється.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного висновку.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При поданні у травні 2019 року позовної заяви ОСОБА_1 не було сплачено судовий збір.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги порушенням відповідачем її прав як споживача будівельних робіт та фінансових послуг, посилаючись, зокрема, на положення Закону України «Про захист прав споживачів» як на спеціальний акт цивільного законодавства, що регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2018 року у справі №757/40565/14-ц дійшов висновку, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб, як споживачі, серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені її, оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Аналогічний висновок зроблений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц.

Залишаючи позовну заяву без руху та, в подальшому, визнаючи її неподаною і повертаючи, суд не звернув уваги на вищезазначене та помилково повернув позовну заяву з підстав несплати судового збору, в той час як ОСОБА_1 є споживачем послуг та відповідно до положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору за подання позову на захист своїх порушених прав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 382-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 січня 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.