г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1210/20
Номер провадження 2/213/1152/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Алексєєва О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Гусарової О.С.,

без участі сторін,

розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м.Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання.

На виконання статутної мети КПТМ "Криворіжтепломережа" здійснює постачання теплової енергії відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 . Так як будинок за вказаною адресою є багатоповерховим, опалення до квартири відповідачів здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку, це свідчить про те, що відповідачі отримують теплову енергію.

Відповідачам проводились нарахування оплати спожитих послуг відповідно до встановлених тарифів на теплову енергію. Відповідачі оплату за отримані послуги з централізованого опалення своєчасно та належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим за період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року виникла заборгованість в сумі 11693,65 грн. Просять стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму боргу.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщені належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за місцем проживання останніх, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідач ОСОБА_3 повідомлявся про дату та час розгляду справи шляхом оголошення на офіційному вебсайті Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. При цьому, будь - яких заяв про розгляд справи за відсутності відповідачів, відзиву на позов не надходило.

На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Як видно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).

Згідно частини 1 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 2004 року, який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин, плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 2004 року, передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Тому споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідем не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача.

Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_1 іОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.24,25) та є споживачами послуг з централізованого опалення, які надаються КПТМ "Криворіжтепломережа" за вказаною адресою.

Позивачем регулярно надавалися комунальні послуги до будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується актами про підключення та відключення теплоносія (а.с.7-9).

Позивач відповідно до тарифів на теплову енергію, постачав теплову енергію до житла вказаних відповідачів, однак останні оплату за надані послуги не здійснювали.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03 вересня 2007 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.23); відповідач ОСОБА_3 не має реєстрації місця проживання в Інгулецькоиу районі м. Кривий Ріг (а.с.22). Позивачем не надано доказів належності квартири

АДРЕСА_5 (за якою значиться заборгованість по комунальним послугам) відповідачам по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та не підтверджено, що вони у період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року були споживачами послуг позивача щодо постачання теплової енергії за вказаною адресою.

Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири АДРЕСА_5 за період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року становить 11693,65 грн (а.с.6).

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії для потреби опалення виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Положеннями частини 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки належним чином повідомлені про дату слухання справи відповідачі відзиву до суду та доказів на його підтвердження, суду не надали, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки не було доведено надання послуг з постачання теплової енергії відповідачам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року, тому суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованості з постачання теплової енергії за період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року в розмірі 11693,65 грн .

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом частково, з урахуванням приписів частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме підлягає стягненню на користь позивача судовий збір з ОСОБА_1 в розмірі 525,50 грн, з ОСОБА_2 в розмірі 525,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 625 ч.2 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 263-265, 268, 273, 279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за постачання теплової енергії - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" заборгованість з постачання теплової енергії, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року в розмірі 11693 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто три) грн 65 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" судовий збір у розмірі 525 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" судовий збір у розмірі 525 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень 50 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", , юридична адреса: пров. Дежньова, 9, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання не відома.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 .

Дата складення повного судового рішення - 25 серпня 2020 року.

Суддя О.В. Алексєєв