Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.20 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю

секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

представників

позивача Зеніної А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 55537,34 долари США, посилаючись на те, що 07.05.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № LGY0GK, відповідно до якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 26 043 долари США на термін до 07.05.2028, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач належним чином зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав, в зв`язку з чим станом на 10.01.2014 року має заборгованість у розмірі 55 537,34 долари США.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, оскільки сума боргу повинна бути зменшена на суму продажу предмету іпотеки. Окрім того, відповідно до практики Верховного суду з моменту пред`явлення позову до суду припиняється і нарахування будь-яких сум за кредитним договором.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 07.05.2008 між сторонами було укладено кредитний договір № LGY0GK, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти в розмірі 26 043 долари США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком по 07.05.2028.

28 серпня 2012 року рішенням Лисичанського міського суду Луганської області у справі № 2/1214/1043/2012 задоволено позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , малолітньої ОСОБА_4 в особі ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LGY0GK від 07.05.2008, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 в розмірі 41140,67 доларів США. що за курсом 7,98 відповідно до повідомлення НБУ від 14 березня 2012 складає 328508,23 грн., звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для продажу предмету іпотеки /а.с.227-228/.

На виконання вказаного судового рішення звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 50 кв. м, яку було реалізовано шляхом продажу за договором купівлі продажу квартири від 11.12.2013 за ціною 81000 грн.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц зазначила, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення.

Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги статей 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Разом з тим відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання.

З огляду на зазначене можна зробити такі висновки.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином, позивачем безпідставно провадилося нарахування боргу після звернення з позовом до суду та постановленням рішення Лисичанського міського суду від 28 серпня 2012 р., і розмір заборгованості відповідача за кредитним договором після дострокового закінчення строку дії кредитного договору склав 41140,67 доларів США.

При цьому до складу заборгованості входили - 26096,76 доларів США заборгованості за кредитом; 7552,33 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом; 1524,52 доларів США заборгованості по комісії за користуванням кредитом; 3978,16 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 31.31 доларів США штраф (фіксована частина), 1957,59 доларів США. - штраф (процентна складова).

Вказана обставина встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ст.82 ч.4 ЦПК України не потребує доказування.

З виписки від 18.12.2013 та меморіального ордеру № 1 від 18.12.2013 /а.с.244/ вбачається, що в рахунок часткового погашення боргу за рішенням суду від 28 серпня 2012 року з продажу предмету іпотеки погашено борг у сумі 10133,87 доларів США, з яких на погашення боргу з пені було направлено 8417, 59 доларів США, комісії 1354,81 доларів США, процентів 361,47 доларів США (а.с.191).

Разом з цим, у зв`язку з тим, що розмір остаточної заборгованості був визначений судовим рішенням, після якого всі нарахування за договором провадилися позивачем безпідставно, погашення заборгованості повинно було відбуватися наступним чином

пеня в розмірі 3978,16 доларів США у повному обсязі. Розраховуючи суму, яка повинна була бути направлена в погашення пені, суд виходить з того, що її нарахування в іноземній валюті не передбачено, тому її розмір на час закінчення строку дії договору за курсом НБУ 7,99 грн. складав 7,99 грн. Х 3978, 16 доларів = 31785,5 грн.;

1524,52 доларів США заборгованості по комісії за користуванням кредитом у повному обсязі. Розраховуючи суму, яка повинна була бути направлена в погашення комісії, суд також виходить з того, що її нарахування в іноземній валюті не передбачено, тому її розмір на час закінчення строку дії договору за курсом НБУ 7,99 грн. складав 7,99 грн. Х 1524, 52 доларів = 12180,91 грн..

Таким чином, залишок отриманої від реалізації предмету іпотеки суми після погашення заборгованості з пені та комісії склав 81 000 грн. 31785,5 грн. 12180, 91 грн. = 37 033, 59 грн., що за курсом НБУ станом на 18 грудня 2013 р. 7,99 грн. склало 4633, 99 доларів США.

Вказана сума повинна була бути направлена на погашена процентів за кредитом, тобто розмір заборгованості за процентами складає 7552,33 доларів США - 4633, 99 доларів США = 2918, 34 доларів США.

Таким чином, розмір остаточної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача у валюті договору, складає 26096,76 доларів США заборгованості за кредитом + 2918, 34 доларів США = 29015, 1 доларів США.

Що стосується заборгованості зі штрафів, то їх нарахування в іноземній валюті не передбачено, тому на користь позивача за курсом НБУ на день прийняття рішення 23,98 грн. підлягає стягненню 1988, 89 доларів США Х 23,98 грн. = складає 47693, 58 грн..

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3654 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № LGY0GK від 07.05.2008 за кредитом та процентами за користування кредитом у розмірі 29015 (двадцять дев`ять тисяч п`ятнадцять) доларів США 10 центів та штрафів в розмірі 47693 (сорок сім тисяч шістсот дев`яносто три) грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту 24 січня 2020 р..

Відомості про учасників справи:

-позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПРОУ 14360570, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50;

-відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: