ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2274/19 Номер провадження 22-ц/814/1444/20Головуючий у 1-й інстанції Заколодяжна О. А. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

27 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача: Абрамова П.С., суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року позовні вимги ОСОБА_3 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2018 року по 15 жовтня 2019 року в розмірі 16196 (шістнадцять тисяч сто дев`яносто шість) гривень 85 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Відповідач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 17 квітня 2020 року звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду.

Оскільки апеляційна скарга не відповідала вимогам процесуального закону, ухвалою апеляційного суду від 07 травня 2020 року вона залишена без руху з наступних підстав.

У апеляційнй скарзі представник позивача вказує на те що оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, то і відповідач ОСОБА_1 також звільнений від його сплати за подачу апеляційної скарги.

Суд вказав апелянту на помилковість такого трактування, оскільки правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються лише позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення нейстойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Норми Закону не містять пільг щодо сплати судового збору відповідачами у спорах, які виникають з вказаних правовідносин.

Зазначено, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Інші підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору також були відсутні. За подання апеляційної скарги на рішення суду ОСОБА_1 мав сплатити судовий збір в сумі 1152 гривні 60 копійок, (у підтвердження сплати судового збору - надати оригінал квитанції до апеляційного суду).

При цьому апеляційний суд керувався вимогами ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на доступ до суду. В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перекоджанням у доступі до правосуддя.

З урахуванянм викаденого, апеляційна скарга залишена без руху, а апелянту надано апелянту строк для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали, який з урахуванням норм Закону України № 540-IX "Про додаткові соціальні та економічні гарантії у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який роз`яснено, що буде обліковуватися з моменту закінчення терміну дії карантину.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху отримана ОСОБА_1 ще 16 травня 2020 року.

2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року N 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон N 540-IX), яким розділ XII "Прикінцеві положення" ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

В свою чергу, 17 липня 2020 року вступив в силу Закон України № 731-IX від 18 червня 2020 року, яким внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину.

Так, відповідно до цього Закону "під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом".

Тобто, процесуальні строки які вже були автоматично продовженні до набрання чинності Закону № 731-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цього Закону. Оскільки закон набирав чинності 17.07.2020, як наслідок, строк на усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 продовжувався до 5 серпня 2020 року.

Після вказаної дати апелянт не надав ніяких заяв відносно продовження даного строку, як і не вчинив жодних дій спрямованих на усунення недоліків апеляційної скарги.

Апеляційна скарга за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.356 ЦПК. У ч.2 ст.357 ЦПК передбачено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст. 356 цього кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього кодексу.

За змістом ч.3 ст. 185 ЦПК якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви в строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванянм викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її апелянту.

Рішення апеляційним судом ухвалено з урахуванням строків на можливе надходження заяв та доказів усунення недоліків скарги засобами поштового зв`язку.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 356, 337 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року - визнати неподаною та повернути апелянту.

Роз`яснити апелянту, що повернення скарги не перешкодажє повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: П.С. Абрамов

Судді: Т.О. Кривчун

О.В. Чумак