Справа № 458/21/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2020 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.,

секретаря судового засідання Сисан С.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

14.01.2019 ОСОБА_1 подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просить суд розірвати їх шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області 18.03.1997, актовий запис за №5.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами.

18.03.1997 позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , в якому в них є двоє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки відповідача почав зловживати спиртними напоями, зчиняв безпричинні скандали та сварки, ображав її та дітей нецензурними словами. Це призвело до того, що перебування у шлюбі стало неможливим та суперечить інтересам і її і їх дітей З відповідачем близько року не підтримують шлюбних відносини та не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 06.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю та дала пояснення про те, що від шлюбу з відповідачем мають четверо дітей, двоє з яких є неповнолітніми і прожмвають разом із нею. Відповідач ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, через що спільне проживання стало неможливим. Після подання позову до суду про розірвання шлюбу 14.01.2019 вона через декілька днів забрала їх двоє неповнолітніх дітей та пішла проживати окремо, так як будинок в якому вони проживали належить відповідачу. При цьому, вони розділи госпордарство (свійську тварину). Зазначила, що в даний час проживає в м. Ужгород, де працює, має житло. Відповідач приїжджав до неї, вони зробили спробу відновити подружні відносини, однак це не дало позитивного результату. Просила суд розірвати їх шлюб, так як такий суперечить її інтересам, негативно впливає на дітей, які є свідками їх відносин з відповідачем. Судові витрати просила покласти на неї.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та дав пояснення про те, що хоче жити з дітьми, однак при цьому не просив терміну для примирення між ним та дружиною. Не заперечив доводів позивача, що разом вони з січня 2019 не проживають, пробували жити разом, однак нічого не вийшло. Звинувачував дружину в неналежному вихованні дітей. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

18.03.1997 виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 5., що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 11.01.2019. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 ( арк. справи 4).

У шлюбі сторони мають четверо дітей, двоє з яких неповнолітні - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області (арк. справи 5) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області (арк. справи 6).

Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі.

Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу.

З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, спільних поглядів та подружнє життя та виховання дітей, припинення між ними шлюбних відносин, окреме проживання останніх вісім місяців, відсутність спільного побуту, наявність в них двох неповнолітніх дітей, те, що сторони не виявили бажання примиритись, позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідача не просив про надання терміну для можливого примирення. При цьому суд за встановлених конкретних обставин справи, з урахуванням того, що позов позивачем було подано ще 14.01.2019 дійшов висновку, що в подружжя було достатньо часу для примирення та збереження їх сім`ї і цього сторони в справі не заперечили.

Відповідач у судовому засіданні не спростував доводів позивача щодо неможливості їх спільного проживання як подружжя, збереження їх шлюбу та сім`ї, а лише покликався на те, що хоче проживати з дітьми і вирішити питання щодо цього, яке в свою чергу не є предметом судового розгляду у справі про розірвання шлюбу між сторонами.

Ураховуючи всі досліджені та оцінені судом доводи позивача та заперечення відповідача, виходячи з принципу добровільності шлюбу, неможливості примушування до збереження шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя.

Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення.

Судові витрати у даній справі необхідно покласти на позивача за її клопотанням.

Керуючись ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 258, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який зареєстрований 18.03.1997 виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 5.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 01.09.2020 року.

Суддя О.І. Кшик