Справа № 2-8103/10
Номер провадження 4-с/404/13/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Созоненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олега Валерійовича, стягувач: акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича щодо арешту (опису) нерухомого майна, а саме квартири, яка є заставним майном, за адресою: АДРЕСА_1 щодо вилучення та примусової реалізації незаконними та протиправними; скасувати постанову щодо опису та арешту майна ( коштів) боржника від 19.02.2020 №593, постанови щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.03.2020 №718 та вчинені подальші дії щодо примусової реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаргу мотивує тим, що 27.04.2007 року між ним та Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого було надано кредит у розмірі 25 600 доларів США, на строк до 26.04.2032 року зі сплатою 12,7 % річних за користування кредитними коштами.

У зв`язку зі складною життєвою ситуацією підвищенням курсу іноземної валюти, яка є настанням непередбачених обставин, що спричинили погіршення фінансового становища та відсутністю у нього стабільного джерела доходу й змоги здійснювати проплати, відповідно до графіку платежів за кредитним договором виникла заборгованість.

З несвоєчасною та неповною оплатою згідно умов кредитного договору Акціонерно - комерційним банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було подано до суду позовну заяву про стягнення заборгованості.

Кіровським районним судом м. Кіровограда було ухвалене рішення по справі та видано виконавчий лист стягувачу №2-8103/10 від 14.02.2011 про стягнення з нього ОСОБА_1 на користь Акціонерно комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Кіровоградського відділення Одеської філії АКБ «Укрсоцбанку» - 228 354 грн. 00 коп. боргу за кредитним договором, а саме: 23 815, 00 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 190 110, 38 грн., заборгованість по кредиту: 3 538,06 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 28 243, 62 грн. заборгованості по нарахованим та неповернутим відсоткам: 5 000,00 грн. заборгованості по сплаті штрафу: 5 000, 00 грн. заборгованість пл. сплаті пені, судові витрати в сумі 1700, 00 судового збору, витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120, 00 грн.

З моменту видачі виконавчого листа стягувачем неодноразово пред`являвся на примусове виконання вищевказаний виконавчий документ на підставі якого державними виконавцями вчинялись виконавчі дії, які жодного разу не виходили за межі норм Закону.

Прикладом може стати перебування виконавчого документа на примусовому виконані у Фортечному відділі державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області, де 17.09.2010 р. державним виконавцем відділу Л.І Возіян було проведено арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Але звернення стягнення на його майно, а саме квартиру, яка є заставним майном, за адресою: АДРЕСА_1 , яке могло б полягати в його арешті ( опису), вилучені та примусовій реалізації, не проводилось, оскільки з моменту видачі виконавчого листа по сьогоднішній день зареєстровані неповнолітні діти. Попередніми державними виконавцями одержувались відповіді на запити до відповідних служб на підтвердження цієї інформації.

Станом на сьогодні виконавчий лист №2-8103/10 від 14.02.2011 року на примусовому виконані перебуває у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича.

В порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем Мехедом О.В. вчиняються незаконні та безпідставні дії щодо його нерухомого майна, а саме квартиру, яка є заставним майном, за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, вважає, що державним виконавцем не було проведені всі виконавчі дії щодо виконання виконавчого документу відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та чинного законодавства.

Так, згідно постанови щодо опису та арешту майна ( коштів) боржника від 19.02.2020 №593 призначено зберігачем майна взагалі невідому йому особу, яка згідно вказаної постанови є ОСОБА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 58 закону України «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт підлягає належному зберіганню, а тому арештоване майно передається на зберігання лише боржникові, а не іншим особам зберігачам, призначеним виконавцем, під розписку в акті опису.

Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов`язок зберігання майна покладено на іншу особу також зберігачу.

Якщо опис і арешт майна здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику.

Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання, що не було вчинено виконавцем під час його опису.

Тому постанова щодо опису та арешту майна (коштів) боржника від 19.02.2020 №593 та постанова щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.03.2020 №718 є незаконними та протиправними.

Також, у разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою виконавця майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу.

Вважає, що продаж майна є неможливим, так як дозвіл на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають і діти, службою з питань захисту прав дітей не надано, тому це є порушенням чинного законодавства, а саме: п. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства».

Так, його представником адвокатом Швецем Романом Юрійовичем було направлено адвокатський запит від 06.04.2020 з вих. №98 до комунального підприємства «ЖЕО №4» про надання інформації, щодо реєстрації та проживання неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді №285 від 07.04.2020 на адвокатський запит за вищевказаною адресою зареєстровані: він та дружина, двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звертає увагу на те, що у 2014 році у зв`язку із стрімким знеціненням національної валюти Верховною Радою України було прийнято Закон «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Зазначена квартира є єдиним його та його сім`ї місцем проживання, а також нерухомим житловим майном, що відповідає вимогам підпункту першого пункту першого Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуто (відчужено без згоди власника) протягом дії зазначеного Закону.

У даному випадку фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» з огляду на те, що спірна квартира підпадає під дію цього Закону, оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника та не перевищує 140 кв. м.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду скарги на дії приватного виконавця.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда 27 квітня 2020 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олега Валерійовича для залучення до справи належним чином засвідчену копію виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-8103/10, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда 14.02.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором /а.с. 20/.

Від приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олега Валерійовича до суду надійшли завірені копії матеріалів виконавчого провадження №61050810. Вказав, що ним вчиняються всі необхідні дії щодо виконання вищевказаного рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Боржником не вжито жодних заходів щодо виконання покладеного на нього рішення суду зобов`язань, письмово не повідомлено виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування або місцезнаходження, а також про зміну місця роботи, заборгованість не погашено, декларацію про доходи та майно виконавцю не подано, на виклики виконавця боржник не реагує. Тому, вважає, що боржник уникав та ухилявся від виконання рішень та не має наміру його виконувати /а.с. 22-126/.

В судовому засіданні представник боржника вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. в судовому засіданні у задоволенні скарги просив відмовити.

Стягувач- акціонерне товариство «Укрсоцбанк», його представник в судове засідання не з`явився, повідомлявся.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши виступ представника боржника, приватного виконавця, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у її задоволенні, з наступного.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», статтею третьою якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що в провадженні виконавчого округу Кіровоградської області перебуває виконавче провадження № 61050810 з примусового виконання виконавчого листа № 2-8103/10 від 14.02.2011 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про: стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Кіровоградського відділення Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанку» - 228 354 грн. 00 коп. боргу за кредитним договором, а саме: 23 815,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 190 110,38 грн. заборгованість по поверненню кредиту; 3 538,06 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 28 243,62 грн. заборгованість по нарахованим та неповернутим відсоткам; 5 000.00 грн. заборгованість по сплаті штрафу; 5 000,00 грн. заборгованість по сплаті пені, судові витрати: в сумі 1 700,00 грн. судового збору, витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. /а.с. 25/.

22 січня 2020 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. надійшла заява представника АТ «Укрсоцбанк» Піскуна В.В. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного рішення разом із оригіналом вищевказаного виконавчого документа та додатками /а.с. 26-27, 28, 29, 30-39, 40-43, 44-46, 47/.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною четвертою цієї статті Закону визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно відміток державних виконавців на виконавчому листі Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2011 № 2-8103/10 вищевказаний виконавчий документ неодноразово перебував на виконанні у відділах державної виконавчої служби.

Відповідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що в останнє зазначений виконавчий лист перебував на виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за №54138809 з 30.06.2017 та був повернутий стягувачу 02.10.2019 року на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону, про що свідчить відповідна відмітка державного виконавця на виконавчому листі /а.с.28/.

Таким чином строк пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлюється з 02.10.2019.

Приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. 23 січня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження копію якої 23 січня 2020 року направлено боржнику до виконання, а стягувачу до відома. Зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей /а.с. 48, 49/.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вищевказану постанову боржником отримано 28 січня 2020 року.

Одночасно з вищевказаною постановою приватним виконавцем на підставі заяви стягувача та ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено 23 січня 2020 року постанову про арешт майна боржника /а.с. 55/.

Так, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 6 та 8 частини третьої цієї статті Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

Відповідно до вимог ст. 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У відповідності з п. 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

Боржником письмово не повідомлено виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування або місцезнаходження, а також про зміну місця роботи, заборгованість не погашено, декларацію про доходи та майно виконавцю не подано.

Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №200810959 сформованої 18 лютого 2020 року ОСОБА_5 , власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2007 року є боржник- ОСОБА_1 /а.с. 61-66/.

19 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. на підставі ст. 56 Закону винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника: двокімнатної квартири, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

На описане майно накладено арешт та встановлено обмежено права користування ним: без права користування, відчуження та псування до завершення виконавчого провадження. Призначено відповідальним зберігачем та попереджено його про кримінальну відповідальність ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Виконавчі дії проведені у присутності понятих, яким роз`яснені їх права та обов`язки, відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» /а.с. 68-70/.

У відповідності з п. 12, 13 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, якщо опис і арешт майна здійснюються за участю сторін виконавчого провадження (їх представників), постанова про опис та арешт майна (коштів) складається в трьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, інші - видаються під підпис сторонам виконавчого провадження. Якщо описане майно передано на зберігання не боржникові чи його представнику, а іншій особі, то постанова про опис та арешт майна (коштів) складається в чотирьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, а інші - вручаються зберігачеві майна та сторонам виконавчого провадження під підпис. У разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім`я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім`я та по батькові нового зберігача. Постанова підписується виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Копію постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.02.2020 року направлено боржнику за вих..№59319.02.2020 року, до відома /а.с. 67/.

В постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника сторонам виконавчого провадження або заставодержателю роз`яснено можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця, проте на адресу виконавця будь-яких повідомлень, листів чи заяв від сторін або їх законних представників не надходило.

24 лютого 2020 року за вих..№615 приватний виконавець Мехед О.В. звернувся до відділу реєстрації місця проживання осіб Кіровоградської міської ради із запитом щодо кола особи/осіб, що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 73/.

Відповідно до запиту від 24 лютого 2020 року №615/АСВП:61050810 директором Департаментом надання адміністративних послуг ОСОБА_6 повідомлено 10 березня 2020 року приватного виконавця Мехед О., що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: з 25.05.2007 року гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; з 16.05.2007 року гр.. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; з 16.05.2007 року гр.. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; з 05.06.2018 року гр.. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 97/.

Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

12 березня 2020 року виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_8 з метою подальшого провадження виконавчих дій щодо реалізації арештованого майна боржника, необхідності визначення його ринкової вартості /а.с. 80-81/.

Копію постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12 березня 2020 року також надіслано 12 березня 2020 року за вих.. №718 сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома /а.с. 79/.

30 березня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 надано звіт про визначення вартості майна: квартири АДРЕСА_3 , яка на дату складання звіту становила 420 616 (чотириста двадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. /а.с. 118-119/.

Згідно вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

30 березня 2020 року приватним виконавцем боржнику Щека Є.В. направлено повідомлення щодо результатів визначення вартості арештованого майна /а.с. 120/.

Разом з цим, ОСОБА_1 звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зі скаргою про визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо відкриття провадження та постанови про опис та арешт майна /а.с. 111-114/.

За результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда О.В. 08 квітня 2020 року Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено довідку, за висновком якої порушень вимог чинного законодавства не виявлено /а.с. 122-125/.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про те, що приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олег Валерійович в межах наданих йому повноважень правомірно виніс постанову щодо опису та арешту майна ( коштів) боржника від 19.02.2020 №593, постанову щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.03.2020 №718.

Таким чином, постанови приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича від 19.02.2020 №593, від 12.03.2020 №718 в цілому відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, а відтак відсутні підстави щодо визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича щодо арешту (опису) нерухомого майна, а саме квартири, яка є заставним майном, за адресою: АДРЕСА_1 щодо вилучення та примусової реалізації незаконними та протиправними; скасування постанови щодо опису та арешту майна ( коштів) боржника від 19.02.2020 №593, постанови щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.03.2020 №718 та вчинені подальші дії щодо примусової реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, безпідставною, у її задоволенні слід відмовити.

Крім того, доводи боржника, його представника про те, що приватний виконавець не мав права накладати арешт на його майно з огляду на дію Закону "Про мораторій", суд не приймає з огляду на те, що вказаний Закон забороняє звертати стягнення на майно, а не накладати на нього арешт з метою забезпечення виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнати дій приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича щодо арешту (опису) нерухомого майна, а саме квартири, яка є заставним майном, за адресою: АДРЕСА_1 щодо вилучення та примусової реалізації незаконними та протиправними; скасування постанови щодо опису та арешту майна ( коштів) боржника від 19.02.2020 №593, постанови щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.03.2020 №718 та вчинені подальші дії щодо примусової реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду- якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 28.07.2020 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда В. В. Мохонько