П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 355/925/19

Номер провадження № 22-ц/824/445/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Саліхова В.В., Шахової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Коваленка К. В., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Баришівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 квітня 2013 року у розмірі 44 370 грн. 25 коп. та судових витрат у розмірі 1 921 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приватбанк» та підписав Анкету-заяву № б/н від 18 квітня 2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Крім того, підписуючи вищевказану заяву, ОСОБА_1 підтвердив факт його ознайомлення у письмовій формі з умовами кредитування в АТ КБ «Приватбанк».

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість останній не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 13 травня 2019 року складає 44 370 грн. 25 коп., з яких: 20 120 грн. 30 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10 251 грн. 01 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 10 659 грн. 88 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 750 грн. 00 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи, а саме 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 089 грн. 06 коп. - штраф (процентна складова).

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року (а.с. 82 - 84) позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 05 грудня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» направило апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення Баришівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційну скаргу обґрунтовано, зокрема тим, що укладаючи кредитний договір, сторони досягли всіх його істотних умов та взяли на себе зобов`язання виконувати його належним чином.

Так, банк надав відповідачу кошти шляхом встановлення кредитного ліміту на його картковий рахунок, у свою чергу останній користувався наданими йому коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, а отже погодився з умовами кредитного договору.

Крім того, відповідач не оспорював факт укладання кредитного договору, не спростовував розрахунок заборгованості, зустрічних позовних вимог не заявляв, у зв`язку з чим судом першої інстанції було помилково відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2019 року поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду,відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 січня 2020 року (а. с. 112) закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18 квітня 2013 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 12) .

При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач надав свою згоду на те, що підписана заява, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачем Пам`ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, Правил надання послуг (виконання робіт) і Тарифів, що у сукупності з Заявою підтверджувало б наявність між сторонами договірних відносин про надання банківських послуг.

Крім того, наявний в матеріалах справи витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача у зв`язку з чим, немає підстав вважати, що відповідач ознайомлений саме із тими Умовами та Правилами, які додані до позовної заяви.

Так, позивачем не надано доказів відкриття на ім`я відповідача карткового рахунку, отримання останнім платіжної картки, як і не надано відомостей на підтвердження типу та строку її дії, що є істотними умовами договору, а також доказів зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача.

Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 18 квітня 2013 року, що міститься в матеріалах справи, не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами, оскільки не підтверджує наявність або відсутність коштів на картковому рахунку та факт проведення певних фінансових операцій.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.

Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 2.1.1 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ці Умови використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам`ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт, а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком та клієнтом з випуску та обслуговування карт. Банк випускає клієнту картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаної клієнтом. Випуск карти та відкриття рахунку карти здійснюється в разі прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту картки. Клієнт зобов`язується виконувати правила випуску, обслуговування та використання карт банку та при наявності додаткових карт забезпечити виконання правил власниками додаткових карт.

Пунктом 2.1.1.2.1 вищевказаних Правил встановлено, що для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на п`ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна сторона із сторін письмово не відмовилась від договору, він продовжується на такий же термін.

Так, в Анкеті-заяві, доданій до позовної заяви, містяться лише анкетні дані відповідача та волевиявлення останнього на отримання кредитної картки.

Відповідно до Витягу з Умов та правил надання банківських послуг банк у разі прийняття позитивного рішення випускає клієнту картку на підставі Заяви.

Разом з тим, з копії Анкети-заяви неможливо встановити, яке саме рішення було прийнято банком та тип банківської картки, яку отримав відповідач: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», у разі її отримання, а, отже, і відсоткову ставку за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що підписана Анкета-заява є належним підтвердженням ознайомлення відповідача з умовами кредитування, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки позивачем не надано Умови та правила надання банківських послуг, які містять істотні умови договору, підписані ОСОБА_1 .

Так, з Анкети-заяви, долученої до позовної заяви, вбачається, що відповідач підтвердив ознайомлення з вищевказаними Умовами, однак не відомо в якій саме редакції.

Як зазначає у своїх висновках Велика Палата Верховного Суду правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (справа № 342/180/17).

Посилання позивача в апеляційній скарзі на користування ОСОБА_1 грошовими коштами, не є належним підтвердженням ознайомлення та погодження останнього з Умовами та правилами надання банківських послуг у тій редакції, на якій наполягає банк.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, пенею за прострочене зобов`язання, пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів: фіксованої частини та процентної складової.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору (справа № 342/180/17).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 120 грн. 30 коп., оскільки позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати в повній мірі законним та обґрунтованим в розумінні ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до приписів ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з платіжного доручення № PROM4BSHVY від 04 червня 2019 року скаржником сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 921 грн.

Як вбачається з платіжного доручення № PROM5BNZJ9 від 05 грудня 2019 року скаржником сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 881 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Баришівським РС УДМС України у Київській області 08 вересня 2016 року) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( ) заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 18 квітня 2013 року у розмірі 20 120 (двадцять тисяч сто двадцять) грн. 30 коп.

У іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Баришівським РС УДМС України у Київській області 08 вересня 2016 року) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 177 (дві тисячі сто сімдесят сім) грн. 76 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 21 січня 2020 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В. Шахова