Провадження № 2-о/344/18/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, про встановлення факту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що заявник народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мечищів Бережанського району Тернопільської області, де й проживала зі своїми батьками. З 1987 року по 1992 рік навчалася у Верхньолипицькій середній школі Рогатинського району Івано-Франківської області і закінчила 9 клас, про що отримала свідоцтво про неповну середню освіту. З 01.09.1992 року по 14.10.1994 року навчалася в ПТУ № 6 м. Калуша Івано-Франківської області на денній формі навчання. Перший паспорт громадянина НОМЕР_1 отримала 28.12.1993 року на підставі заяви від 20.12.1993 року в м. Калуші. 04.11.1995 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 та взяла прізвище чоловіка. З моменту одруження і до початку 2019 року проживала в с. Гутисько Бережанського району Тернопільської області. Паспортом СРСР давно не користувалась, а коли почала шукати зрозуміла, що втратила. З метою нового паспорта громадянина України вона на початку року зверталась в МВ УДМС м. Івано-Франківська та УДМС в Івано-Франківській області. Проте, згідно листа - роз`яснення Управління ДМС в Івано-Франківській області від 04.04.2019 року № М-31/6/2601-19/2601 4/2999-19 для отримання паспорта громадянина України з поміж інших документів, потрібне рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або факт її проживання в Україні станом на 13.11.1991 року. Отже встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення, служить реалізацією права на набуття громадянства України. ЇЇ мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, зареєстрована в с. Давидів, Пустомитівського району, Львівської області. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно їй для можливості реалізувати належні їй, як фізичній особі, право на отримання громадянства та документуватися паспортом.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мечищів, Бережанського району, Тернопільської області, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 4).

Копія паспорта НОМЕР_2 громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджує, що остання зареєстрована за адресою с. Давидів, Пустомитіський район, Львівська область (а.с. 8).

З копії картки фізичної особи - платника податків від 15.08.2002 року встановлено, що ОСОБА_1 отримала ідентифікаційний номер НОМЕР_3 наданий Державною податковою адміністрацією України (а.с. 5).

Копія свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 підтверджує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 04.11.1995 року у Підвисоцькій сільській раді (а.с. 6).

З копії паспорта громадянина України НОМЕР_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що останній зареєстрував шлюб у Підвисоцькій сільській раді 04.11.1995 року з ОСОБА_1 , з 23.03.1998 року до 17.06.2005 року зареєстрований за адресою с. Гутисько, Бережансього району, Тернопільської області, а з 30.06.2005 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Копія довідки № 01-23/97 від 19.11.2019 року підтверджує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно навчалась у Верхньолипицькій середній школі Рогатинського району Івано-Франківської області з 1987 року і в 1992 році закінчила 9 клас, отримавши свідоцтво про неповну середню освіту НОМЕР_6 (а.с. 13).

З відповіді вищого професійного училища № 7 м. Калуша від 21.11.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно навчалась в ПТУ № 6 м. Калуша Івано-Франківської області з 01.09.1992 року на денній формі навчання, а 14.10.1994 року ОСОБА_1 була відрахована за самовільне залишення навчання із складу учнівського контингенту учнів третього курсу без отримання диплому (а.с. 10).

Згідно копії довідки Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області № 529 від 09.10.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно станом на 24.08.1991 року була прописана та проживала на території Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, за адресою АДРЕСА_3 . Згідно запису погосподарської книги № 1 особового рахунку № 174 проживала на території сільської ради до 05.02.1994 року (а.с. 11).

Відповідно до копії довідки Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області № 151 від 21.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно на даний час не зареєстрована та не проживає на території Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області (а.с. 12).

Копія форми-1 підтверджує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 28.12.1993 року отримувала паспорт серії НОМЕР_8 (а.с. 16).

Згідно відповіді УДМС України в Івано-Франківській області наданої ОСОБА_1 останній було відмовлено у видачі паспорта з метою набуття громадянства України та оформлення паспорта громадянина, оскільки згідно наданих документів встановити її особу та належність до громадянства України не вбачається можливим, а тому необхідно надати до ДМС документ, що підтверджує факт його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, або факт проживання України станом на 13.11.1991 року, з метою встановлення належності до громадянства України.

Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне їй для отримання громадянства України.

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Наведений у ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

В силу ст. 17 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.

Стаття 1 ЗУ «Про громадянство» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 р. № 2235-ПІ (далі закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" (із змінами).

За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону та п. п. 25,44 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне їй для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України до 24.08.1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263-265, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, про встановлення факту,- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженки с. Мечищів, Бережанського району, Тернопільської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Суддя О.А. Татарінова