ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 лютого 2020 року м. Чернівці Справа № 22-ц/822/193/20

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулянди М.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про зупинення провадження у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна набутого у шлюбі особистою приватною власністю дружини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку квартири,

встановив:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

Посилається на те, що в провадженні Кельменецького районного суду Чернівецької області знаходиться цивільна справа №717/1435/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту окремого проживання, що може вплинути на вирішення вищевказаної справи.

Розглянувши клопотання, апеляційний суд вважає, що підстави для його задоволення відсутні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (абзац 4 п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Апеляційний суд вважає, що у цій справі наявні об`єктивні підстави для вирішення спору.

Разом з тим, відповідно до положень ст. ст. 367, 368 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цивільно-процесуальним кодексом.

У розумінні змісту наведених положень зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, можливе лише до закінчення розгляду цієї справи по суті, тобто до ухвалення судом першої інстанції рішення про вирішення спору.

Розгляд справи, що переглядається, судом першої інстанції завершено і по суті заявленого позову ухвалено судове рішення.

У зв`язку з наведеним, зупинення апеляційним судом провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України виходить за межі повноважень, визначених ст. ст. 367, 368 ЦПК України.

З огляду на наведені положення відсутні правові підстави зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 251, 367, 368, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна набутого у шлюбі особистою приватною власністю дружини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку квартири відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.І.Кулянда