Дата документу 13.01.2020
Справа № 334/1822/19
Провадження № 2-др/334/2/20
13 січня 2020 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,
при секретарі - Ярошенко О.О.,
за участю представника позивача - адвоката Севастьянова Р.Ю.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Севастьянова Романа Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на дитину, -
Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/1822/19 від 11 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 15.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

21.12.2019 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Севастьянова Р.Ю. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 2500 грн. з оплати витрат на професійну правничу допомогу.

11.01.2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на заяву про ухваленні додаткового рішення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Севастьянов Р.Ю. підтримав заяву про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат про надання правничої допомоги ОСОБА_2 , просив ухвалити додаткове рішення, яким задовольнити вимоги викладені в заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4. заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Участь адвоката Севастьянова Р.Ю., який представляє інтереси позивача у справі, і факт надання правничої допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги серія ЗП № 56041, договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 21.01.2019 року, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 435 від 10.11.2003 року.

В обґрунтування вимог позову про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу представником позивача надано копії акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13.12.2019 року та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 36 від 13.12.2019 року на суму 2500 гривень.

Зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13.12.2019 року вбачається, що адвокат Севастьянов Р.Ю. надав позивачу послуги з правової (професійної правничої) допомоги, до яких включено:

-надання правової експертизи документів щодо можливості стягнення аліментів на утримання дитини;

- підготовка та подача позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини;

- представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції, засідання від 11.12.2019 року, вартість наданої правової допомоги згідно з п.4.1 Договору становить 2500 грн. (без ПДВ).

З договору про надання правової допомоги укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Севастьяновим Р.Ю. від 21.01.2019 року вбачається, що сторони уклали договір на надання правової допомоги з представництва, захисту прав і законних інтересів у справі про розірвання шлюбу № 334/8795/18. Разом з тим справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів має № 334/1822/19.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, підстав, визначених ст. 82 ЦПК України, для звільнення позивача від обов`язку доказування судом не встановлено. На переконання суду позивачем та його представником не надано достатніх доказів на підтвердження виконаних адвокатом послуг з надання правничої допомоги у справі про стягнення аліментів.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу є необгрунтованими та не підтвердженими належними доказами, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 58, 60, 62, 64, 133-134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Севастьянова Романа Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на дитину, в частині стягнення витрат на правову допомогу - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.О.Ісаков