Справа № 2-235/10
Провадження № 4-с/401/13/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря Герко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" , -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Касьянов С.М. звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в якій просить:

- поновити строк для подання скарги;

- витребувати від приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича відомості та документи щодо розміру страхової суми за договором страхування своєї цивільно-правової відповідальності перед третіми особами станом на 09 грудня 2019 року;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича, вчинені у виконавчому провадженні № 60824666;

- визнати незаконними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 грудня 2019 року, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22 травня 2020 року, інші постанови/рішення винесені/прийняті у виконавчому провадженні № 60824666. (а.с. 1-8)

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 липня 2020 року поновлено строк для подання скарги та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною скаргою.(а.с. 17-19)

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 червня 2020 року по справі № 2-235/10 з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ «Банк Форум» в особі Кременчуцької філії кошти в сумі 64954 долари США 86 центів, 74787 грн. 36 коп. в солідарному порядку та 170 грн. 00 коп., 120 грн. 00 коп. в рівних частках. 11 жовтня 2019 року ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області замінено первісного стягувача на ТОВ «Фінансова компанія «Веста», яка постановою Кропивницького апеляційного суду від 24 грудня 2019 року залишена без змін. 09 грудня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. відкрив виконавче провадження № 6082466 про стягнення з ОСОБА_1 боргу за вищезазначеним судовим рішенням на користь ТОВ «Фінансова компанія «Веста», що є незаконним, так як ухвала про зміну стягувача станом на 09 грудня 2019 року не набрала законної сили в зв`язку з апеляційним оскарженням. Також заявник зазначає про протиправність дій виконавця, які полягають у тому, що до виконання прийнято виконавчий документ за судовим рішенням, яке набрало законної сили 15 червня 2010 року, відповідно строк його пред`явлення до виконання станом на 09 грудня 2019 року збіг.

Крім того, 22 травня 2020 року приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 , що ним отримуються від ПрАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» в розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 1 792 076 грн. 63 коп. Однак у рішенні суду від 02 червня 2010 року зазначено про стягнення з ОСОБА_1 боргу в іноземній валюті, відповідно стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, а не її еквівалент у гривні. Таким чином, перерахування суми у національній валюті чи іншій валюті аніж та, що зазначена у резолютивній частині рішення, не вважається його належним виконанням, що свідчить про протиправність постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату від 22 травня 2020 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Касьянов С.М. підтримав доводи скарги.

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. представив суду Заперечення на скаргу, у якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що виконавчий документ за рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 червня 2010 року , яке набрало законної сили 15 червня 2010 року, видано 19 липня 2010 року зі строком пред`явлення до 16 червня 2013 року. Згідно відміток державних виконавців вищезазначений виконавчий документ неодноразово перебував на виконанні у відділах ДВС і остання відмітка про його повернення згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» датована 28 лютого 2018 року, що не позбавляє стягувача права повторного його звернення до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону. Зазначає, що заміна стягувача здійснена на підставі ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2019 року, наполягає на законності своїх дій. Просить розглянути справу без його участі. (а.с. 38-41)

Представник стягувача до суду не з`явився, надав заяву про проведення розгляду у його відсутність.

Вислухавши доводи представника заявника, вивчивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, зважаючи на таке.

Ст. 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Перевіряючи в межах доводів скарги дії приватного виконавця на відповідність вимогам чинного законодавства, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 6082466 , суд встановив, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2-235/10, виданим 19 липня 2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі за позовом АКБ «Форум» в особі Кременчуцької філії АКБ «Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості по кредиту, відсоткам та пені відкрите постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда О.В. 09 грудня 2019 року на підставі заяви стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» ( до перейменування ТОВ «Фінансова компанія «Веста»), який набув статусу стягувача відповідно до ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2019 року. (а.с. 43-44, 45-46, 47-48, 49-50, 52-53)

Станом на день відкриття виконавчого провадження ухвала суду від 11 жовтня 2019 року про заміну стягувача, постановлена в судовому засіданні при неявці усіх учасників справи, набрала законної сили на підставі ч. 2 ст. 261 ЦПК України, згідно положень якої ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Оскарження вказаної ухвали в апеляційному порядку не зупиняє її виконання, законність ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2019 року про заміну стягувача АКБ «Форум» в особі Кременчуцької філії АКБ «Форум» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Веста» підтверджена постановою Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2019 року.

Виконавче провадження відкрите приватним виконавцем в межах строків, визначених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», так як мало місце їх переривання, що підтверджується відмітками у виконавчому документі , з якого зокрема вбачається, що востаннє він був повернутий без виконання 28 лютого 2018 року на підставі п. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, права ОСОБА_1 при відкритті виконавчого провадження порушені не були.

Також судом на підставі матеріалів виконавчого провадження № 60824666 встановлено, що 22 травня 2020 року приватним виконавцем Мехедом О.В. видано дві постанови про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якими постановлено звернути стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує у ПрАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» та ТОВ «Еулайф Груп» , з відрахуванням 20 % від доходів боржника до виплати загальної суми боргу 1792076, 63 грн., яка складається з суми боргу 1629024,21 грн., суми виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця у розмірі 162902,42 грн., витрат по справі 150, 00 грн. (а.с. 103-105, 106-108)

Дані постанови винесені у відповідності до положень ст.ст. 10, 68-70 Закону України «Про виконавче провадження».

Порядок та умови виконання судових рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті встановлені в частині третій ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». У ній передбачено, що в разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець здійснює стягнення на той вид грошових коштів, що виявлені в боржника, а далі дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби. При цьому витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

За змістом ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 524, 533 ЦК України, ст. ст. 48, 49 Закону України «Про виконавче провадження» у ході виконавчого провадження державний виконавець на свій розсуд може звертати стягнення як на кошти боржника у гривнях, так і в іноземній валюті.

Оскільки в оскаржуваних постановах виконавець звертає стягнення на заробітну плату, яка виплачується в гривнях, в постанові має бути чітко зазначено порядок стягнення суми боргу та розмір відрахувань, оскільки самостійно підприємство це визначити не може. Виконавець керується обмеженнями щодо відрахування із заробітної плати за ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в національній валюті, яка має бути конвертована в іноземну валюту на день здійснення платежу. Таким чином, приватний виконавець, виконуючи зобов`язання за виконавчим документом в іноземній валюті, бере до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу.

Вказаними діями права заявника (боржника) не є порушеними, натомість дії приватного виконавця направлені на забезпечення виконання боржником свого обов`язку, встановленого судовим рішенням.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За змістом статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно допуску до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуації, що суперечить принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язались поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України").

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Глоба проти України" №15729/07 від 5 липня 2012 року вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції серед іншого (inter alia) захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін. Відповідно виконанню судових рішень не можна перешкоджати, відмовляючи у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконує вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Таким чином, перевіривши доводи скарги ОСОБА_1 , вивчивши матеріали виконавчого провадження, суд у відповідності до положень ч. 3 ст. 451 ЦПК України приходить до переконання про відсутність підстав для її задоволення, оскільки дії приватного виконавця, які є предметом оскарження в межах виконавчого провадження № 60824666, не суперечать вимогам чинного законодавства, спрямовані на забезпечення виконання судового рішення та жодним чином не порушують прав заявника.

Скарга розглянута по суті в межах доводів та доказів, наданих заявником та приватним виконавцем, дії якого оскаржуються, з урахуванням позиції представника заявника щодо їх достатності , що відповідає положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судові витрати заявника з підстав ст. 140 ЦПК України відносяться на його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 15 днів з дня складання повного змісту ухвали.

Повний текст ухвали буде складено 21 серпня 2020 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Н.Л.Волошина