У Х В А Л А

Єдиний унікальний номер 220/1678/19

Номер провадження 22-ц/804/2271/20

18 серпня 2020 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.,

суддів Пономарьової О.М.

Попової С.А.

секретар Сікора М.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року, у складі судді Яненко Г.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинок за набувальної давністю, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідачів ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, що йому належало і яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Багато років в зазначеному будинку ніхто не проживав.

У 2005 році за згоди спадкоємців він вселився в даний будинок, сплатив кожному з них по 1000 гривень в рахунок вартості домоволодіння, про що останні власноручно написали розписки.

Проживаючи з 2005 року у будинку, він утримував його в належному стані, ремонтував зокрема: була проведена заміна вікон, дверей, даху, відновлені сараї та погріб, навколо подвір`я облаштовано паркан.

З моменту вселення і до теперішнього часу минуло 13 років, однак відповідачі, прийнявши спадщину, свідоцтво право власності на спадщину до теперішнього часу не отримали у нотаріуса, а тому позивач позбавлений можливості в установленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу з ними.

З метою укладення договору на постачання електроенергії позивач звернувся до ВАТ «Донецькобленерго» з відповідною заявою. В результаті розгляду його заяви між ним та постачальником електроенергії був укладений відповідний договір, що підтверджується відповідними рахунками на оплату електроенергії за адресою АДРЕСА_1 на його ім`я. Крім того, КП «Андріївське» згідно договору про надання послуг з постачання води уклало позивачем договір на постачання води за адресою АДРЕСА_1

Протягом всього часу проживання, позивач добросовісно сплачував податок на землю та рахунки за спожиту електроенергію, що підтверджується відповідними квитанціями та довідками Андріївської сільської ради від 10.04.2019 року №№ 319, 320, 321.

Неможливість оформити у встановленому порядку право власності на домоволодіння, стало підставою для звернення до суду, а тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 - за набувальною давністю.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності за набувальною давністю задоволено.

Не погодившись з вказаним рішення суду, прокуратура Донецької області інтересах держави в особі Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 05 червня 2020 року направило через Великоновосілківський районний суд Донецької області апеляційну скаргу, яка разом зі справою надійшла до Донецького апеляційного суду.

В своїй апеляційній скарзі заступник прокурора посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач був обізнаний відносно того, що домоволодіння, яке є предметом спору та на яке він просить визнати право власності за набувальною давністю, належало на праві власності ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та будинок заповів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які прийняли спадщину, проте право власності на будинок не оформили та відповідно не мають права ним розпоряджатися, а тому не можна вважати володіння спірним майном, що залишився після смерті власника, добросовісним. За таких обставин, позивач не є добросовісним набувачем, а відкритість і безперервність користування спірним майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами ст. 344 ЦП України.

Крім того, спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на час розгляду справи померли, однак суд першої інстанції не дослідив обставини щодо прийняття спадщини після їх смерті третіми особами.

Крім того, відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за заповітом і за законом усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Враховуючи, що спірний будинок знаходиться на території Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, остання є компетентним суб`єктом владних повноважень щодо захисту вищевказаних держаних інтересів. Судом Андріївську сільську раду до участі у розгляді справи залучено не було, рада судове рішення не отримувала, згідно інформації від 26.05.2020 року оскаржувати рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року не буде.

Дані факти бездіяльності Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області надають підстави для оскарження рішення прокурору в інтересах держави, оскільки є підстави вважати, що спадщина має бути визнана відумерлою.

Позивач ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що скаржником не наведено в чому полягає порушення інтересів держави в даній справі та обґрунтування необхідності їх захисту. Оскаржуване рішення Великоновосілківського районного суду не зачіпає інтересів органу місцевого самоврядування, оскільки стосується безпосередньо права приватної власності, а оскільки крім померлих спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були інші спадкоємці на вказане майно та були залучені до участі у справі, то підстав для визнання вказаного майна відумерлою спадщиною у органу місцевого самоврядування - Андріївської сільської ради не було, а тому і права територіальної громади не були порушені.

Крім того, скаржником до апеляційної скарги додано копію інформації Андріївської сільської ради від 26.05.2020 року, згідно якої оскаржувати рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року сільська рада не має наміру, оскільки, за наявності спадкоємців, не вважає дане мано відумерлим.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що прокуратура за відсутності підстав, передбачених ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» не надала належного обґрунтування та законних підстав для подачі апеляційної скарги на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року, тому просив закрити апеляційне провадження.

Прокурор прокуратури Донецької області Русланова Г.М. в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 180), відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом повідомлені належним чином, у судове засідання суду апеляційної інстанції 18 серпня 2020 року не з`явилися. (а.с. 160-170)

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження на підставі апеляційної скарги заступника прокурора суддею-доповідачем не вирішувалось питання щодо права прокурора або Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області на апеляційне оскарження. Тим самим забезпечено конституційний принцип апеляційного оскарження рішення суду.

Але, якщо у результаті апеляційного розгляду справи встановлено, що рішенням суду не порушені права чи інтереси особи, яка звернулась з апеляційною скаргою, то таке апеляційне провадження має бути закрите.

Відповідно до частини 1 статті 352 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (частини 4, 5 статті 56 ЦПК України).

Із наведених нормативних положень вбачається, що прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (стаття 55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Основний Закон та ординарні закони не дають переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак встановлюють оцінні критерії, орієнтири й умови, коли таке представництво є можливим. Здійснювати захист інтересів держави в адміністративному суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Існування інтересу і необхідність його захисту має базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і переслідувати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не має обмежуватися тільки визначенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати існування права на таке представництво або, інакше кажучи, пояснити (показати, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор, а не органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, які мають компетенцію на звернення до суду, але не роблять цього. Знову ж таки, таке обґрунтування повинно основуватися на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію в динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний сам реалізувати своє право на судовий захист.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а виокремити ті ознаки, за якими його можна віднести до виняткового випадку, повинен зазначити, що відбулося порушення або існує загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

У зв`язку зі наведеним, треба зазначити, що закон не передбачає право прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.

Процесуальні і матеріальні норми, які регламентують порядок здійснення прокурором представництва у суді, чітко й однозначно визначають наслідки, які настають і можуть бути застосовані у разі, якщо звернення прокурора відбувалося з порушенням встановленого законом порядку. (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі 815/1567/16)

Підставою звернення з апеляційною скаргою в інтересах держави в особі в особі Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області заступник прокурора зазначив те, що рішення суду, яким задоволено позовні вимоги про визнання право власності за набувальною давністю, позбавило територіальну громаду права на отримання у власність нерухового майна в порядку визнання спадщини відумерлої. Інтереси держави у цій справі полягають у правомірному обігу речових прав на нерухоме майно. Набуття права власності на домоволодіння у спосіб, що суперечить закону, порушує порядок обігу майнових прав на нівелює інтереси держави у цій сфері.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про смерть від 04.05.1994 року серія НОМЕР_1 ОСОБА_6 помер.

Згідно заповіту від 11.05.1993 року ОСОБА_6 заповів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належний йому на праві власності житловий будинок (а.с. 14).

Згідно копій свідоцтв про народження та укладення шлюбу відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлого ОСОБА_6 (а.с. 15-16).

Відповідно до ст.1261 ЦК України відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є спадкоємцями за заповітом, після померлого ОСОБА_6 , власника домоволодіння, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи ( а.с. 52-56)

Згідно свідоцтва про смерть від 15.12.2009 року, виданого виконкомом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області помер ОСОБА_6 Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) наданою Курахівською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_6 була заведена спадкова справа, спадкоємці отримали свідоцтво про право на спадщину . (а.с. 184)

Згідно свідоцтва про смерть від 23.07.2010 року, виданого виконкомом Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області помер ОСОБА_5 Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) наданою Курахівською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа та спадкоємці отримали свідоцтво про право на спадщину . (а.с. 182-183)

Отже, спадщину після померлого ОСОБА_6 , прийняли його діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 а спадщину після померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_8 прийняли його спадкоємці.

Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України , у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є приватна власність фізичних осіб, які наділені самостійним правом на апеляційне оскарження, якщо рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки. А прокурор відповідно до статті 131-1 Конституції України не наділений правом оскаржувати судові рішення в інтересах фізичних осіб.

З урахування викладеного, доводи апелянта про те, що оскаржуване рішення суду фактично позбавляє Андріївську сільську раду Великоновосілківського району Донецької області можливості вільно розпорядитися землями територіальної громади, а саме зазначеного в рішенні жилого будинку після померлого ОСОБА_6 та після смерті його дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як відумерлого майна, та передачі у комунальну власність Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки стосуються суті спору між фізичними особами, тобто відносяться до приватного права, а тому не свідчать про порушення публічних прав держави, а саме інтересів Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області щодо визнання зазначеної спадщини, як відумерлої.

Доводи прокурора, що спадкоємці не отримали свідоцтва на спадщину, отже, не набули право на неї, не є слушними, оскільки незвернення спадкоємця за оформленням спадкових прав на належне їм в порядку прийняття спадщини майно, не є підставою для визнання спадщини відумерлою та передачі її територіальній громаді.( така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року , справа № 2о-55/2008)

При цьому колегія суддів звертає увагу, що перевірка права прокурора на звернення до цивільного суду передує розгляду питання щодо правомірності дій відповідача, що оскаржуються (розгляду справи по суті). Встановлення обставин, що свідчать про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави, а отже і права на звернення до суду, є перешкодою для розгляду справи по суті. (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі 815/1567/16)

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (пункт 3 частини 1, частина 2 статті 362 ЦПК України).

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року належить закрити.

Керуючись п.3 частини 1 статті 362 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності за набувальною давністю, - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21 серпня 2020 року.

Судді: Г.Л. Гаврилова

О.М. Пономарьова

С.А. Попова