Провадження № 2/522/1851/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2020 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - Малиновська районна адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2018 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (Одеська область, Любашівський район, с. Заплази) про стягнення аліментів і додаткових витрат на утримання дитини, позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2018 року, в порядку ч.1 ст.28 ЦПК України, справа передана за підсудністю до Приморського районного суду міста Одеси.

28 грудня 2018 року матеріли справи надійшли до Приморського районного суду міста Одеси.

В той же день за результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання неповнолітньої дитини за останні три роки, що передували зверненню до суду з позовом, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; додаткові витрати на утримання дитини одноразово шляхом компенсації фактично понесених витрат; позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути судові витрати

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню і утриманню неповнолітнього сина. Дитина проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , яка займається його утриманням та вихованням. З 2006 року відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує. На підтвердження наведеному позивачем надані письмові пояснення свідків, підтверджуючі документи із відповідних освітніх та медичних закладів.

Провадження у справі відкрито 3 січня 2019 року та встановлено загальний порядок розгляду справи, призначено проведення підготовчого засідання на 19 лютого 2019 року об 14 год. 15 хв.

Через канцелярію суду 18 лютого 2019 року представником позивача подана уточнена позовна заява зі збільшеними позовними вимогами в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини, яка долучена судом до матеріалів справи.

Ухвалою від 19 лютого 2019 року до участі у справі у якості третьої особи суд залучив орган опіки та піклування в особі Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради

Позивачем 29 травня 2019 року через канцелярію суду подана заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини, яка долучена до матеріалів справи.

Відповідно до протоколу судового засідання від 4 липня 2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті на 19 серпня 2019 року. За результатами судового засідання розгляд справи відкладений на 16 січня 2020 року.

Судом зроблені запити вих. АБ №521/17882/18 від 04.07.2019 та вих. АБ №521/17882/18 від 06.11.2019 до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних ОСОБА_2 . Згідно з відповідями за вхід. №72293/19 від 09.07.2019 та вхід. №117468/19 від 12.11.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачем відзив на позов не надавався.

Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради, як органом опіки та піклування, наданий висновок №1069/01-20 від 19 квітня 2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання 16 січня 2020 року з`явилися позивач і представник позивача. Відповідач повторно не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

16 січня 2020 року надійшла заява представника третьої особа про слухання справи за їх відсутності, при ухвалені рішення просять врахувати інтереси неповнолітньої особи.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В ході розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ст. 157 СК України).

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін по справі народився син ОСОБА_3 , про що Бендерським міським відділом ЗАГС 23.08.2004 року зроблено відповідний запис за №679 та видано Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 (т.с. 1, а.с. 13-15). Позивач з відповідачем ОСОБА_2 знаходилась у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, проживали однією сім`єю та вели спільне господарство.

Дитині встановлена категорія «дитина-інвалід підгрупи А» з 31 серпня 2006 року, діагноз «Нарушение слуха по звуковосприятию. Двусторонняя сенсоневральная глухота (>90дб)». Також ОСОБА_3 поставлений діагноз: Пролапс мітрального клапану І ст., з регургітацією І ст. НК. Батько дитини, будучи повністю обізнаним із вказаними обставинами, жодної допомоги хворому сину не надає, участі у його вихованні не приймає, про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток не піклується, кошти на утримання дитини не надає.

Позивач стверджує, що будь-якої підтримки з сином від відповідача з тих пір, як він залишив сім`ю, не отримували. Жодних дій з боку відповідача, спрямованих на те, щоб зробити життя сина повноцінним, щоб він міг навчатися в звичайній школі, спілкуватися з ровесниками, мав друзів серед дітей без особливостей у розвитку, зроблено не було. Вихованням сина відповідач не займався, до школи жодного разу не приходив, не цікавився його навчанням, не спілкувався з ним, не проводив з ним час, взагалі не давав знати про себе. Будучи повністю обізнаним про проблеми зі здоров`ям сина, відповідач не приймав ніякої участі у забезпеченні його необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. Позивач зазначила, що відповідач не надавав своєї згоди на виїзд дитини разом із матір`ю за кордон для отримання фахової медичної консультації. Також без згоди обох батьків неповнолітній син не може вчиняти певні правочини. Зважаючи на самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та відсутність із ним будь-якого зв`язку, вважає, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до Довідки №38 від 19.03.2018 року та №13 від 29.01.2019 комунального закладу «Одеська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат № 91 І-ІІІ ступенів», згідно з якою ОСОБА_3 був зарахований до складу учнів 1 класу і 18 червня 2012 року був відрахований за заявою матері. Весь час навчання дитину проводила в школу і забирала зі школи мати ОСОБА_1 . Вона завжди цікавилась успіхами сина. Дитина завжди була охайна і доглянута. Батько в школі не з`являвся, у шкільних заходах участі не приймав, успіхами сина не цікавився (т.с. 1, а.с. 52, 181).

Згідно довідки-характеристики від 19.03.2018 та від 29.01.2019 Одеської загальноосвітньої школи № 77 на ОСОБА_3 , дитину виховує мати ОСОБА_1 . Вона систематично відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з вчителями, контролює успішність навчання свого сина, своєчасно і адекватно реагує на зауваження і рекомендації вчителів. Дитина завжди виглядає охайно, зовнішнім виглядом показує приклад своїм ровесникам, забезпечений всім необхідним для навчання. Батько ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , за весь час навчання дитини (з 03.09.2012) в школі не з`являвся жодного разу. Шкільні заходи, у тому числі батьківські збори, свята не відвідував. У будь-який інший спосіб навчанням свого сина, його успіхами не цікавився. Дитина жодного разу не згадувала батька (т.с 1, а.с 51, 182).

Суду надано письмові пояснення свідків: ОСОБА_5 (т.с. 1, а.с. 58, 183), ОСОБА_6 (т.с. 1 1, а.с. 56, 185; т.с. 2, а.с. 26), ОСОБА_7 (т.с. 1, а.с. 59, 186; т.с. 2, а.с. 25), ОСОБА_8 (т.с. 1, а.с. 57, 184), ОСОБА_9 (т.с. 1, а.с. 188), ОСОБА_10 (т.с. 1, а.с. 54, 187), які підтверджують ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Відповідно висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.04.2019 року №1069/01-20 (т.с. 2, а.с. 30-33) батько дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, від виховання сина самоусунувся, за місцем проживання сина не відвідує, не піклується про фізичний і духовний розвиток ОСОБА_4 , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, станом здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає. За адресою реєстрації гр. ОСОБА_2 , 1981 р.н., було направлено листа з проханням з`явитися до служби у справах дітей Одеської міської ради та висловити свою думку щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина. У газеті «Вечірня Одеса» від 21 лютого 2019 року №21-22 (10721-10722) розміщено оголошення про розшук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із позбавленням його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , але на лист та оголошення ніхто не відгукнувся. Відповідно до інформації державної установи «Одеський слідчий ізолятор» громадянин ОСОБА_2 в установі не утримується. Згідно з інформацією Любашівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України громадянин ОСОБА_2 перебуває на обліку у Любашівському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, в Збройних Силах України не служив та військову службу по мобілізації не проходив. Відповідно до інформації Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області Міністерства юстиції України не виявлено запису про державну реєстрацію смерті відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі наданих документів, згідно з нормами чинного законодавства, протоколу засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 10.04.2019 року за №7 Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його неповнолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.30 т.2).

У судовому засіданні у якості свідків були допитані ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Так ОСОБА_10 , яка працювала логопедом сурдологічного кабінету поліклініки Одеської обласної клінічної лікарні і проводила з неповнолітнім ОСОБА_11 зайняття з розвитку мови, пояснила, що знайома із батьками дитини з 2005 року, коли вони звернулися до медичної установи у зв`язку зі скаргами на зниження слуху дитини. Востаннє відповідача бачила у 2008 році, піклуванням про здоров`я ОСОБА_3 , підвищенням якості його життя займалася і займається мати, ОСОБА_1 . З боку батька дитини жодного інтересу щодо її розвитку не проявлялось. Свідок підтвердила, що в інтересах здоров`я дитини їй доцільно проходити обстеження у відповідних медичних установах не лише України, а і інших країн.

Свідок ОСОБА_7 , яка знайома з позивачкою і її сім`єю з 2007 року пояснила, що за цей час між ними склалися дружні відносини. Свідок показала, що вихованням сина та забезпеченням його усім необхідним для повноцінного життя позивачка займається самостійно. Допомогу вона отримує лише від матері та сестри, а також від держави. Протягом усього часу знайомства відповідача не бачила жодного разу, ніякої участі у вихованні свого сина він не бере.

ОСОБА_6 пояснила, що знайома з позивачкою і відповідачем ще зі школи. Після того, як у ОСОБА_4 в ранньому віці виявили проблеми зі слухом, їх спільне життя не заладилось. Коли дитині було два роки відповідач їх покинув. Востаннє бачила відповідача ОСОБА_2 багато років тому. Допомоги своєму сину він не надавав, про його здоров`я та виховання не піклувався, повністю залишивши турботу про сина позивачці.

Відповідно до статті 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

У судовому засіданні судом була заслухана думка неповнолітнього ОСОБА_3 , який пояснив, що не бачив свого батька багато років і майже не пам`ятає його. Неповнолітньому ОСОБА_3 відомо про поданий його матір`ю позов щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. Вважає, що задоволення цього позову не суперечитиме його інтересам.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки поведінки як для батька (матері), так і для дітей.

Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зазначені вище вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_2 від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків. Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В силу приписів ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи аліментний обов`язок батька дитини, відсутності даних щодо наявності у останнього інших неповнолітніх дітей, що дитина проживає з позивачкою, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь матері дитини на її утримання щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме за три останні роки, що передували зверненню до суду з позовом.

Частиною 2 ст. 191 СК України в чинній редакції передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За інформацією Одеської дирекції АТ «Укрпошта», викладеною в листах вих. №34-348 від 18.10.2018 (т.с. 1, а.с. 189) та вих. №34-033 від 31.01.2019 (т.с. 1, а.с. 190), проведеною перевіркою виробничої документації за період з квітня по жовтень 2018 року і з серпня 2018 року по січень 2019 року встановлено, що грошові перекази на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які мешкають/зареєстровані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від ОСОБА_2 не надходили.

При таких обставинах, відповідно до ч. 1 ст. 183, ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів, підлягають задоволенню.

Водночас вимога про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме за три останні роки, що передували зверненню до суду з позовом, задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано належних доказів вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з ОСОБА_2 та ухилення останнього від їх сплати.

Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аліменти потрібні щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі.

Отже, розмір суми, стягуваної з одного з батьків, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат і не може бути визначений у частці від заробітку (доходу) платника.

Відповідно до Медичного висновку №85 від 01.08.2006 Комунальної установи «Дитяча міська поліклініка №2» (т.с. 1, а.с. 24) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дитиною-інвалідом з діагнозом: «Нарушение слуха по звуковосприятию с двух сторон. Двусторонняя сенсоневральная тугоухость ІІІ ст».

Згідно з Протоколом ЛКК №7 від 20.09.2013 (т.с. 1, а.с. 27) КУ «Дитяча міська поліклініка №5» Малиновського району ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлена категорія «дитина-інвалід підгрупи А» з діагнозом: «Нарушение слуха по звуковосприятию. Двусторонняя сенсоневральная глухота».

Суду надані розрахунки (т.с. 1, а.с. 62-68; т.с. 1, а.с. 191-197) заявлених до стягнення сум додаткових витрат на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , які викликані його хворобою, підтверджені відповідними первинними документами (т.с. 1, а.с. 69-139, 198-219; т.с. 2 а.с. 7-24), які складаються з: витрат на обслуговування слухового апарату (у тому числі налаштування пристрою, його ремонту, заміну батарейок згідно з вимогами «Руководства пользователя OPUS 2») і заняття з логопедом; витрат на придбання медичних препаратів і на медичні обстеження дитини.

Загальний розмір додаткових, документально підтверджених витрат на утримання дитини складає 56 964 гривень 19 копійок, з яких до стягнення заявлено 28 482 гривень 09 копійок.

При зазначених обставинах, відповідно до ст. 185 СК України, вимога про стягнення додаткових витрат на утримання дитини також підлягає задоволенню.

При цьому з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок (за звернення до суду з вимогами про позбавлення батьківськи прав), а також на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок (за звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів).

Керуючись ст. ст. 57, 228, 235, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 183, 185, 191, 193 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Роз`яснити, що батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Бендери, республіка Молдова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду 23 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Бендери, республіка Молдова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово шляхом компенсації фактично понесених витрат у розмірі 28 482,09 грн. (двадцять вісім тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 09 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Бендери, республіка Молдова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судовий збір 768 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Бендери, Республіка Молдова зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

У задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий час, а саме за останні три роки, що передували зверненню до суду з позовом, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 січня 2020 року.

Суддя Л.М.Чернявська

16.01.2020