Справа № 211/3760/20
Провадження № 2/211/1777/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 вересня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ткаченко С.В.

при секретарі - Польчик Л.В.

за відсутності:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Виконкому Довгинцівської районної у місті ради Гунченко О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального провадження у місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача, який у подальшому уточнював, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті останньої відкрилася спадщина за заповітом, яким ОСОБА_2 заповіла йому (своєму сину) все своє майно:

квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 ;

житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: АДРЕСА_3 ;

будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 ;

грошові кошти та рухоме майно, тощо.

У зв`язку із вказаним він у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу. Окрім нього з заявою про прийняття спадщини або відмову від неї, ніхто не звертався, тому він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері.

Він отримав свідоцтва про право на спадщину на будинок та земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1 , а також грошові кошти та рухоме майн. Однак приватним нотаріусом Дацко Я.О. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки вказане майно є спільним сумісним майном подружжя та неможливо встановити обсяг спадкового майна. Запропоновано звернутися до суду.

Вказана квартира належала за життя його матері на підставі договору купівлі - продажу від 11.12.2012 року, а житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , належав матері на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю від 22.07.1998 року. Дане нерухоме майно було набуте спадкодавцем ОСОБА_2 у період зареєстрованого шлюбу із його батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між ними було зареєстровано 02.12.1974 року.

Після смерті його батька ОСОБА_3 , відкрилась спадщина за законом, яка була прийнята матір`ю (дружиною померлого) ОСОБА_2 . Діти померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини не звертались, натомість було подано заяви про відмову від спадщини.

Так ОСОБА_2 було отримано свідоцтво про право на спадщину на 1 / 2 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 разом із земельною ділянкою, а також на грошові рахунки і рухоме майно. Однак нею не було оформлено свідоцтво про право на спадщину на 1 / 2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 та на 1 / 2 частку на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_3 . Причиною вказаного, є те що правовстановлюючий документ на даний житловий будинок було втрачено, довелось отримувати його дублікат, потім рішенням суду встановлювати факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа, у зв`язку із неправильним написанням прізвища. Даний процес був довготривалим. 12.05.2017 року було зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на вказаний житловий будинок.

За отриманням свідоцтва про право на спадщину на цей житловий будинок, ОСОБА_2 не зверталась, тяжко хворіла. Свідоцтво про право на спадщину на 1 /2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не отримувала, оскільки за договором її купівлі - продажу вона є єдиним власником.

03.02.2020 року з метою оформлення спадщини, було проведено технічну інвентаризацію та складено технічний паспорт на будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 .

З огляду на вказане він має право успадкувати та оформити вказане нерухоме майно, що належало за життя його батькам, тому просить визначити, що частки померлих батьків в праві спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно: квартиру та житловий будинок становили по 1 / 2 частці. Визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане нерухоме майно: квартиру та житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 звертався до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача виконкому Довгинцівської районної у місті ради Гунченко О.М. зверталася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо позовних вимог не має, за відсутності інших спадкоємців. При винесенні рішення покладається на розсуду суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, розглянувши матеріали справ та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги з урахуванням уточнення підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 померла матір позивача - ОСОБА_2 (а.с. 15-16 - копії свідоцтв про смерть, а.с. 16 (зворот сторінки) - копія свідоцтво про народження позивача).

На виконання ухвали суду 02.07.2020 року в частині витребування доказів, від приватних нотаріусів суду надані належним чином завірені копії спадкових справ, зведених після смерті ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_2 .

Так, зі спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Дацко Я.О., після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що за життя 11.09.2017 року остання склала заповіт, яким усе своє майно та майнові права заповіла ОСОБА_1 (позивачу по справі). Даний заповіт 11.09.2017 року було зареєстровано в Спадкову реєстрі. За життя та на момент своєї смерті, ОСОБА_2 була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач, як син померлої ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. з заявою про прийняття спадщини за вказаним заповітом у вигляді наступного майна:

житловий будинок з господарчими забудовами та земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1 ;

квартира, за адресою: АДРЕСА_2 ;

житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: АДРЕСА_3 ;

кран самохідний стрілковий на пневмоколісному ходу;

грошові вклади.

18.10.2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О., позивачу були видані свідоцтва про право на спадщину за вищевказаним заповітом від 11.09.2017 року, а саме: двоповерховий будинок з господарчими забудовами за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку за даною адресою, грошові вклади та кран самохідний на пневмоколісному ходу. Дані свідоцтва про право на спадщину були 18.10.2019 року зареєстровані у спадковому реєстрі. У зв`язку із вказаним позивач набув права власності на вказане майно.

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. від 18.10.2019 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше нерухоме майно, а саме: квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки вказане майно є спільним сумісним майном подружжя та не можливо встановити обсяг спадкового майна. Роз`яснено право на звернення до суду за захистом прав позивача.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано 02 грудня 1974 року у Залізничному відділі РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Квартира АДРЕСА_4 , належала за життя спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 11.12.2012 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Коваленко І.М. за реєстром № 1852, зареєстрованого 21.12.2012 року в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в книзі: 1 ПВ-178, номер запису: 178 (а.с.17-18 - копія договору купівлі - продажу квартири, а.с. 19 (зворот) - витяг з державного реєстру правочинів, витяг про державну реєстрацію прав КП ДОР «Криворізьке БТІ»).

Житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належав за життя спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право приватної власності на будівлю, виданого 22.07.1998 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Довгинцівської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу, згідно рішення виконкому від 18.08.1995 № 271 та акту прийняття в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому № 270 від 18.08.1995 року (а.с. 20-21). Право власності було зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» реєстрову книгу № 260, сторінка 587, запис № 62307. Дублікат даного свідоцтва був виданий 22.07.2015 року на підставі рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 15.07.2015 року № 232. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11.09.2015 року, справа № 212/6673/15-ц встановлено факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - дублікату свідоцтва від 22 липня 1998 року про право власності на будівлю як знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , виданого Виконавчим комітетом Довгинцівської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу районним відділом комунального господарства. 12.05.2017 року зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису - 20469219).

Отже вищевказане спадкове майно є об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , набуте в період їх зареєстрованого шлюбу.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зі спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Каліушко О.Є., після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього, у встановлений законом строк звернулася його дружина ОСОБА_2 , яка на момент його смерті мешкала разом з ним. Дітьми померлого було подано заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого батька на користь його дружини ОСОБА_2

27.03.2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Каліушенко О.Є., ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими забудовами за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку за вказаною адресою, легковий автомобіль марки Тойота Ленд Круизер реєстраційний номер НОМЕР_1 та грошові вклади.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні».

Відповідно до п. 3.4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Частинами 1,2 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого ( П.І.Б. ) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила 1/2».

З огляду на зазначене, частка у праві спільної сумісної власності померлого ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_2 є рівною, отже, частка у праві спільної сумісної власності на вищевказане майно, кожного із них становить (становила) по 1 /2.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтями 1269-1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач є спадкоємцем спадкового майна померлої ОСОБА_2 за заповітом і прийняв після неї спадщину, подавши свою заяву до нотаріальної контори.

Також до складу спадщини, що відкрилася після ОСОБА_2 , також входить 1 / 2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 та 1 /2 частка житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , що ОСОБА_2 прийняла у спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформила спадкових прав на неї.

Оскільки, позивач внаслідок неможливості визначення частки у вказаному спадковому майні, належній померлим батькам на праві спільної сумісної власності, не може оформити спадщину, представником відповідача позов не заперечувався, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76-81, 141,297, 200, 206, 258- 259, 264-265, 268, 354-355ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визначити, що частка кожного з померлих, а саме: померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 29,6 кв.м., житловою площею 14,8 кв.м. розташовану за адресою: АДРЕСА_2 - становила 1 /2 її частини.

Визначити, що частка кожного з померлих, а саме: померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в праві спільної сумісної власності на житловий будинок літ. А загальною площею 179,4 кв.м, житловою площею 79,7 кв.м, гаража літ. Б, сараю літ. В, водоколонки - І; замощення - II, III; огорожа № 1,4; ворота - № 2; хвіртка - № 3, розташований за адресою: АДРЕСА_3 - становила 1 / 2 його частини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1 /2 частку квартири загальною площею 29,6 кв.м., житловою площею 14,8 кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належала померлій ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на 1 / 2 частку квартири загальною площею 29,6 кв.м., житловою площею 14,8 кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_2 - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1 / 2 частку нерухомого майна а саме житлового будинку літ. А загальною площею 179,4 кв.м, житловою площею 79,7 кв.м, гаража літ. Б, сараю літ. В, водоколонки - І; замощення - II, III; огорожа № 1,4; ворота - № 2; хвіртка - № 3, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належав померлій ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на 1 / 2 частку нерухомого майна а саме житлового будинку літ. А загальною площею 179,4 кв.м, житловою площею 79,7 кв.м, гаража літ. Б, сараю літ. В, водоколонки - І; замощення - II, III; огорожа № 1,4; ворота - № 2; хвіртка - № 3, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 14.09.2020 року.