Справа № 485/742/20
Провадження № 2/485/339/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Снігурівка Миколаївської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Снігурівська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки площами 0,25га, 0,05 га за вказаною адресою, земельну ділянку площею 1,29 га в межах території Снігурівської міської ради Миколаївської області.

Позивач є спадкоємцем майна батька за заповітом, посвідченим 27 лютого 2015 року секретарем Василівської сільської ради Снігурівського району Теличко А.В. Спадкоємцем за законом є дружина померлого ОСОБА_2 - відповідач у справі та матір позивача, як така, що має право на спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

За звернення до нотаріальної контори, позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав за заповітом за пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини. Вважає поважними причини такого пропуску, оскільки вони є обставиною непереборної сили за ведення карантину на всій території України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", у зв`язку з чим він вимушений був дотримуватися карантинних заходів за віку понад 60 років.

Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці.

У підготовче засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Представник позивача ОСОБА_4 подав суду письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю (вх. №5128/20-вх. 01.09.2020).

Відповідач згідно з поданою заявою просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги позивача визнала повністю (вх. № 5079/20-вх. 31.08.2020).

Представник третьої особи Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області також подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, заперечень проти задоволення позовних вимог немає (вх. № 4532/20-вх. 04.08.2020).

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Снігурівка Миколаївської області помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого за актовим записом № 365, що вчинений 06 листопада 2019 року, місце реєстрації смерті: Снігурівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 11).

За життя спадкодавець ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської оласті Теличко А.В. 27 лютого 2015 року, згідно з яким заповів належні йому на праві приватної власності житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку в межах території с. Євгенівка розміром 0,25 га, надану для обслуговування житлового будинку, земельну ділянку площею 0,05 га для ведення особистого підсобного господарства в межах території с. Євгенівка, земельну ділянку площею 1,29 га у межах згідно з планом в межах території Снігурівської міської ради Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ОСОБА_1 - позивачу у справі (а.с. 9).

Родинні відносини підтверджені свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 , виданого 21 жовтня 1959 року Василівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області відповідно до актового запису № 127 від 21 жовтня 1959 року із зазначенням відомостей про батька " ОСОБА_3 " (а.с. 10).

Як вбачається з листа завідувача Снігурівською державною нотаріальною конторою від 03 липня 2020 року № 762/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася (а.с. 32). Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданого 23 червня 2020 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори, у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22).

Згідно з довідкою в.о. старости Василівського старостинського округу Снігурівської міської ради Миколаївської області Хапуна А.А. від 18 червня 2020 року № 823 (а.с. 21), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою на момент відкриття спадщини була зареєстрована та продовжує проживати дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 21).

Відповідно до листа державного нотаріуса Березнегуватської державної нотаріальної контори, яка вчиняє нотаріальні дії в порядку заміщення державного нотаріуса Снігурівської державної нотаріальної контори, Нікурадзе Т.В. № 619/01-16 від 10 червня 2020 року, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_3 , але йому було відмовлено за пропуску встановленого законом шестимісячного строку для відповідного звернення (а.с. 8).

Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових прав.

В силу ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За нормою ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи спір про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов"язок доведення поважності пропущеного строку покладається на спадкоємця.

Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач послався на на те, що пропустив вказаний строк за ведення карантину на всій території України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", у зв`язку з чим він вимушений був дотримуватися карантинних заходів за віку понад 60 років.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, з урахуванням змін та доповнень, на усій території України був установлений карантин з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року, який неодноразово був продовжений, останній раз Постановою КМУ № 760 від 26.08.2020 року до вказаної постанови були внесені зміни, карантин продовжено до 31 жовтня 2020 року.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

З метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань в тому числі, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, який віднесено до особливо небезпечних, введено ряд обмежень, в тому числі обмежено пересування громадян та перебування їх у громадських місцях, обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор. За зверненням Нотаріальної палати України у зв"язку із введенням карантину у період з 12 березня до 3 квітня 2020 року нотаріусам рекомендовано призупинити особистий прийом громадян, та закликано громадян утриматися від особистого відвідування державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, консультуватися із нотаріусами засобами телефонного та інтернет-зв`язку.

Враховуючи вище наведені причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, які суд вважає поважними, тривалість строку, що пропущено, який є незначним, свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового прав, визнання відповідачем позовних вимог, яка є єдиним спадкоємцем за законом померлого, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог й поновлення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

На прохання позивача суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 142, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Снігурівська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовільнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надати два місяці додаткового строку для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 02.09.2020.

Суддя