ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м.Суми

Справа №950/665/20

Номер провадження 22-ц/816/1543/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Лебединського районного суду Сумської області від 03 червня 2020, ухвалене у складі судді Бакланова Р.В., в приміщенні Лебединського районного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13 листопада 2010 року.

При укладення договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Так як відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка станом на 11 березня 2020 року становить 14 441 грн 57 коп. та складається з: 7764 грн 54 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0 грн 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту, 7764 грн 54 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 0 грн 0 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 2441 грн 49 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 3071 грн 66 коп. нарахована пеня; 0 грн 00 коп. нараховано комісії; а також штрафи відповідно по п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частина), 663 грн 88 коп. штраф (процентна складова); та стягнути судові витрати.

Лебединський районний суд Сумської області заочним рішенням від 03 червня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 листопада 2010 року в розмірі 7764 грн 54 коп. та 1130 грн 15 коп. в рахунок повернення судового збору, всього стягнув 8894 грн 69 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовив за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог (щодо стягнення відсотків, нарахованих за ст. 625 ЦК України, пені та штрафу), посилаючись на те, що рішення суду в цій частині ухвалено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, за невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідачем, крім анкети-заяви було підписано також довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій сторони обумовили: тип кредитної лінії; пільговий період (55 днів); базову відсоткову ставку за користування кредитом 2,5% в місяць; розмір і строк внесення щомісячних платежів; розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафу при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням. Тобто відповідач при укладенні кредитного договору був належним чином повідомлений про умови кредитування, у т.ч. щодо сплати відсотків, пені та штрафу.

Вказує на те, що у виписці по руху коштів чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем коштів, отримання ним коштів через банкомати, а отже і отримання кредитної картки. З виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково погашав заборгованість за договором.

Наголошує на тому, що відповідач не спростував жодними належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору та ознайомлення з його умовами, а з матеріалів справи такі обставини не вбачаються. Навпаки, з підписаної відповідачем довідки про умови кредитування чітко вбачається, що відповідач був ознайомлений з умовами користування отриманої ним кредитної картки, знав про умови щодо сплати процентів та неустойки.

Зазначає в апеляційній скарзі, що сторони договору дійшли згоди, що в разі неповернення клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.12.4 цього договору, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін в розмірі подвійних процентів за користування кредитом, базовий розмір яких передбачений Тарифами.

Також вказує на те, що як вбачається з довідки про умови кредитування, що містить підпис відповідача, сторонами погоджено всі істотні умови договору, у т.ч. щодо сплати пені та штрафів.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача у встановлений судом строк не надходив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України а також пені та штрафів, суд першої інстанції виходив з того, що Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не підписані відповідачем, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Проте повністю погодитися з такими висновками місцевого суду не можна, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2010 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна» (а. с. 15).

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 13 листопада 2010 року, з умовами якої відповідач погодився, про що свідчить його особистий підпис на вказаній довідці, зазначено тип картки MasterCard Mass, тип кредитної лінії відновлювальна, пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01 % річних) до 55 днів (пільгова ставка діє при умові погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова відсоткова ставка 2,5% на місяць (розраховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів на рік), розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості = пеня (1)+ пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка по договору)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при наявності прострочення на суму 50 грн і більше. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів: 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих процентів та комісій (а. с. 16).

Відповідно до довідки ОСОБА_1 були надані наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 з терміном дії до 10/14; № НОМЕР_2 з терміном дії до 05/18; № НОМЕР_3 з терміном дії до 05/22 (а. с. 13).

Згідно наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 11 березня 2020 року становить 14 441 грн 57 коп. та складається з: 7764 грн 54 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0 грн 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту, 7764 грн 54 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 0 грн 0 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 2441 грн 49 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 3071 грн 66 коп. нарахована пеня; 0 грн 00 коп. нараховано комісії; а також штрафи відповідно по п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частина), 663 грн 88 коп. штраф (процентна складова) (а. с. 4-9).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч. 1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стосовно стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, колегія суддів зазначає, що позовна заява взагалі не містить обґрунтування вказаних вимог.

Крім того, з наданого банком розрахунку вбачається, що вказані відсотки банк обраховував, виходячи з процентної ставки 86,4% річних, проте оскільки підписані відповідачем заява та довідка про умови кредитування не містять таких умов, то відсутні підстави вважати, що сторони погодили вказаний розмір процентів за прострочення виконання основного зобов`язання.

Відтак, позивач не довів свої вимоги в частині стягнення відсотків за ст. 625 ЦК України в заявленому розмірі та порядку нарахування.

В той же час є такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неправильність висновків місцевого суду щодо відсутності підстав для стягнення неустойки, оскільки сплату неустойки у разі порушення умов кредитного договору сторони узгодили довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 13 листопада 2010 року, яка підписана відповідачем.

Умовами кредитування, які визначені у вказаній довідці, передбачено нарахування, крім пені, штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).

ПАТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції з урахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу в розмірі 888 грн 23 коп., який складається з фіксованої частини - 500 грн та процентної складової - 388 грн 23 коп., а вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав.

Отже, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафів з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів за порушення строків виконання зобов`язання за кредитним договором б/н від 13 листопада 2010 року на загальну суму 888 грн 23 коп.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору: в розмірі 1259 грн 43 коп. за подання позовної заяви та 419 грн 88 коп. за подання апеляційної скарги.

Крім того, у зв`язку зі зміною розподілу судових витрат підлягає виключенню з абзацу другого резолютивної частини рішення зазначення загальної суми, присудженої до стягнення.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, 4; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Лебединського районного суду Сумської області від 03 червня 2020 року в даній справі скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» штрафи за порушення строків виконання зобов`язання за кредитним договором № б/н від 13 листопада 2010 року в розмірі 888 гривень 23 копійки.

Заочне рішення Лебединського районного суду Сумської області від 03 червня 2020 змінити в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1259 гривень 43 копійки судового збору за подання позовної заяви.

Виключити з абзацу другого резолютивної частини рішення слова «всього стягнути 8894 грн 69 коп (вісім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн 69 коп.»

Заочне рішення Лебединського районного суду Сумської області від 03 червня 2020 року в іншій оскаржуваній частині залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 419 гривень 88 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.С.Ткачук