Справа № 2-1286/10
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2020 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Ковальової В.О.,

представника боржника Науменка В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у виконавчому листі, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому листі у справі № 2-1286/2010 виданому на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва у справі № 2-1286/2010 відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 27.04.2007 року - 56 877, 34 грн., а також у рахунок повернення судових витрат 688, 77 грн., на його правонаступника -ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку».

Вимоги заяви мотивовані тим, що на підставі Договору купівлі -продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» відбулась заміна кредитора шляхом відступлення ПАТ «УкрСиббанк» прав вимог ПАТ «Дельта Банк». 11.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку», відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону) оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019 року, був укладений Договір № 1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком на користь ТОВ «ФУ «ЄФКР» прав вимоги за Кредитним договором № 0 від 27.04.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк»та ОСОБА_1 .

Згідно Акту повторної перевірки матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 від 15.05.2020 оригінал виконавчого листа, а також постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, ПАТ «Дельта Банк» не передавало до ТОВ «ФУ «ЄФКР», а відтак виконавчий документ був втрачений під час пересилки.

Крім того, після укладання 11.05.2019 року між Банком та заявником Договору №1369/К про відступлення прав вимоги за 269 кредитними договорами, проходила також довготривала процедура передачі оригіналів кредитних справ боржників, яка включає в себе також процедуру звірки за Актами прийому - передачі документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, в т.ч. розшук оригіналів виконавчих листів, які було повернуто від первісного кредитора - АТ «УкрСиббанк» та від ПАТ «Дельта Банк», проходив аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого документа до виконання. Таким чином, заявник просить суд про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, згідно п. 3 прохальної частини заяви представник просив здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Представник боржника в судовому засіданні заперечував, щодо вимог заявлених в заяві, посилаючись на обставини викладені в запереченнях зі змісту яких вбачається, що на думку сторони боржника стягувач не вживав заходів направлених на контроль в період виконання судового рішення, що свідчить про незацікавленість сторони стягувача в реалізації своїх прав. Заявником не надано суду доказів втрати виконавчого листа; доказів, що до закінчення строків пред`явлення виконавчого листа, заявником здійснювались заходи, щодо реалізації своїх прав; наявності на дату подання заяви постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а також доказів, щодо відкриття виконавчого провадження.

Інші учасники судового розгляду до суду також з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 26.03.2010 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Зокрема, вказаним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 - 7 127 доларів США 49 центи, що складає 56 877, 34 грн., а також судові витрати у розмірі 688, 77 грн., на користь ПАТ «УкрСиббанк».

На виконання вказаного рішення 13.05.2010 Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

На підставі Договору купівлі -продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» відбулась заміна кредитора шляхом відступлення ПАТ «УкрСиббанк» прав вимог ПАТ «Дельта Банк».

11.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку», відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону) оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019 року, був укладений Договір № 1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком на користь ТОВ «ФУ «ЄФКР» прав вимоги за Кредитним договором № 0 від 27.04.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк»та ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення «Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторонидозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі №5011-33/18786-2012, Постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №327/378/16-ц, Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №2-н-148/09.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язані в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України від 20 листопада 2013 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутність відкритого виконавчого провадження на час розгляду судом заяви про заміну сторони у такому провадженні не є перешкодою для вирішення судом цього питання. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові і підлягають виконанню на всій території України, а відтак суд вважає за необхідне замінити вибулого стягувача по справі №2-1286/2010 з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»

Увідповідності до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України (в новій редакції) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із частиною 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Приймаючи до уваги вищенаведену норму закону строк пред`явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлений лише у разі визнання судом поважними причин його пропуску.

В обґрунтування вимоги про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа заявник посилається на те, що згідно Акту повторної перевірки матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 від 15.05.2020 оригінал виконавчого листа, а також постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, ПАТ «Дельта Банк» не передавало до ТОВ «ФУ «ЄФКР», а відтак виконавчий документ був втрачений під час пересилки.

Крім того, після укладання 11.05.2019 року між Банком та заявником Договору №1369/К про відступлення прав вимоги за 269 кредитними договорами, проходила також довготривала процедура передачі оригіналів кредитних справ боржників, яка включає в себе також процедуру звірки за Актами прийому - передачі документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, в т.ч. розшук оригіналів виконавчих листів, які було повернуто від первісного кредитора - АТ «УкрСиббанк» та від ПАТ «Дельта Банк», проходив аналіз строку на їх пред`явлення, що стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Однак суду не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження того факту, що стягувач, так і не отримав документи, щодо повернення виконавчого документа стягувачу, в тому числі виконавчий документ, а звернення з заявою відбулося після встановленого строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, після укладання кредитного договору між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , відбулись неодноразові зміни кредиторів шляхом відступлення прав вимог, разом з тим, жоден новий кредитор (стягувач) не вживав заходів щодо повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, не вжив належного контролю задля виконання Рішення суду, що вказує на незацікавленість стягувачів в реалізації своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд, вирішуючи питання про поновлення строку, має винести обґрунтоване рішення щодо поважності причин пропуску строку.

Проте, у даному випадку суд позбавлений можливості визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по даній справі, оскільки сама по собі заміна кредитора у зобов`язанні не може бути визнана поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, враховуючи, що належних дій до вказаної заміни стягувачами не вчинялось для своєчасного та належного виконання рішення суду.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у виконавчому листі, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, підлягає частковому задоволенню

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 378, 442 ЦПК України, ст.ст. 11, 512, 514, 515 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у виконавчому листі, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа - задовольнити частково.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: