Справа № 642/2868/20
№ провадження 2/646/1670/2020
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шелест І.М.,

за участю секретаря - Коммунарової А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 642/2868/20 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 24.07.2019 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 2782. Позивач зазначив, що від шлюбу вони з відповідачем дітей не мають. Спільного нажитого майна сторони також не мають. З вересня 2019 року відповідач покинув її та виїхав у невідомому напрямку. З цього часу стосунки між сторонами фактично припинилися, кожен живе окремим життям та своїми інтересами; фактично сім`я припинила свої існування. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.06.2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було передано на розгляд до Червонозаводського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Ухвалою суду від 06.07.2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Відповідач належним чином повідомлявся про хід судової справи шляхом направлення судової кореспонденції за адресою зареєстрованого місця проживання. Відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв чи повідомлень від відповідача до суду не надходило.

Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотань про проведення судового засідання.

За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.07.2019 року громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_2 та громадянка Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що було складно відповідний актовий запис № 2782 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільного майна за час перебування у шлюбі сторони не набули. З вересня 2019 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, сторони проживають окремо, спільний побут не ведуть; фактично сім`я припинила свої існування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідач є громадянином Федеративної Республіки Нігерія. Позивач є громадянкою Азербайджанської Республіки, однак відповідно до наявної в матеріалах справим копії посвідки на постійне місце проживання в Україні № НОМЕР_2 , виданої органом № 6301 28.05.2014 року, її місце проживання зареєстроване на території України в Харківській області. Останнє спільне місце проживання сторін на території України. Шлюб між сторонами було також зареєстровано в Україні. Таким чином, право України одночасно є правом останнього спільного місця проживання подружжя та правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок.

За таких обставин до припинення шлюбу має застосовуватись право України.

Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 2 ст. 114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст. ст. 75, 104, 110-112, 161 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ), зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 24.07.2019 року, відповідний актовий запис № 2782.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду, про розірвання шлюбу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02.09.2020.

Суддя І.М. Шелест