КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.

суддів: Іванченка М.М., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Десна» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Десна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

В Шевченківський районний суд міста Києва звернувся Житлово-будівельний кооператив «Десна» (далі - ЖБК «Десна», позивач, апелянт) з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

У позовній заяві ЖБК «Десна» вказував, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 рокуматеріали цивільної справи за позовом ЖБК «Десна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, вирішено передати за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ЖБК «Десна», через представника - адвоката Золотопупа С.В. оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 рокускасувати і направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач вказував, що судом першої інстанції не враховано вимоги процесуального закону щодо виключної підсудності, оскільки, спір. що виник між сторонами, стосується нерухомого майна власником якого є відповідач.

Наданим процесуальним законом правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк учасники справи не скористалися.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали зазначені в п.п.1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи за апеляційною скаргою ЖБК «Десна» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку, судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за позовом ЖБК «Десна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, Шевченківський районний суду міста Києва обґрунтовував своє рішення тим, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована в Подільському районі міста Києва, а відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що справу необхідно передати на розгляд Подільському районному суду міста Києва.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

У справі № 462/7217/18 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду впостанові від 11 липня 2019 року зазначив, що правила статті 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Отже, як зазначено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Касаційного цивільногосуду у складі Верховного Суду від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуг, а саме: утримання будинку та прибудинкової території, централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води, водовідведення, постачання газу до квартири АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно-територіального поділу міста Києва розташована в Шевченківському районі міста Києва.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що спір між сторонами у справі виник з приводу нерухомого майна, оскільки. надання житлово-комунальних послуг нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема квартирою АДРЕСА_1 , власником якої, згідно з копією витягу про державну реєстрацію прав є ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, Шевченківський районний суду міста Києва не врахував вимоги процесуального закону щодо виключної підсудності справ, що виникають з приводу нерухомого майна, правові позиції верховного Суду з цих питань, під час постановлення оскаржуваної ухвали та дійшов помилкового висновку про необхідність передачі справи на розгляд Подільському районному суду міста Києва.

Приписами ст. 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року підлягає скасуванню, а справу необхідно направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 369, 374, 379, 381, 382, 384 України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Десна» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 рокускасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: М.М. Іванченко

О.Ф. Лапчевська