Єдиний унікальний номер 234/4637/20
Номер провадження 22-ц/804/2441/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року

м. Бахмут

справа № 234/4637/20

провадження № 22-ц/804/2441/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Гапонова А.В. Канурної О.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Гуляєв М.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Старший державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демитренко Анастасія Павлівна, Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 234/4637/20 за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демитренко Анастасії Павлівни, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації квартири, визнання недійсним акту про проведені електронні торги,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 29 травня 2020 року (суддя Пікалова Н.М.), постановлену в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В березні 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демитренко А.П., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації квартири, визнання недійсним акту про проведені електронні торги.

Просив суд визнати недійсними результати електронних торгів з реалізації трикімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 . Визнати недійсним акт про проведення електронних торгів від 10 лютого 2020 року.

29 травня 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої послався на те, що 07 березня 2020 року він дізнався з акту про проведення електронних торгів від 10 лютого 2020 року, що його квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була продана на електронних торгах 28 січня 2020 року. Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 28 січня 2020 року № 463187, переможцем визнано ОСОБА_2 03 квітня 2020 року йому стало відомо, що в провадженні Краматорського міського суду знаходиться цивільна справа № 234/3572/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В період з 22 по 25 квітня 2020 року ОСОБА_2 скористалася тим, що його не було вдома, змінила замок на вхідних дверях. Тому він не зміг потрапити до квартири і залишився на вулиці без засобів індивідуального захисту. Крім того зазначає, що в спірній квартирі залишились його речі і речі та майно його батьків. Йому стало відомо, що ОСОБА_2 , проводить ремонтні роботи в спірній квартирі з метою перепродажу квартири. Вважає, що відповідач в разі задоволення його позовних вимог буде ухилятися від його виконання або зробити неможливим виконання рішення суду, в тому числі шляхом відчуження даної квартири.

Просив суд накласти арешт на трикімнатну квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження даною квартирою.

Заборонити передачу трикімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та заборонити вчиняти будь-які дії, щодо користування та розпорядження спірною трикімнатною квартирою за адресою АДРЕСА_1 , до закінчення судового провадження у справі № 234/4637/20.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демитренко А.П., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації квартири, визнання недійсним акту про проведені електронні торги задоволено: накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 . Копію ухвали направлено до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління реєстраційних повноважень міської ради та ведення реєстрів територіальної громади, для виконання.

Судове рішення мотивоване тим, що спір, який виник між сторонами стосується результатів торгів з реалізації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду відповідач - ОСОБА_2 посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу в повному обсязі та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач не обґрунтував, як саме невжиття заходу забезпечення даного позову, може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі про визнання недійсними результатів та акту електронних торгів, так як навіть у разі задоволення його позовних вимог судом, вона залишиться власником спірної квартири, оскільки її право власності на вказану квартиру не буде припинено, та не буде скасований правовстановлюючий документ на дану квартиру, оскільки свідоцтво видане нотаріусом 25 лютого 2020 року.

Крім того, позивач звернувся до суду з вказаним позовом в березні поточного року, а заяву про забезпечення позову подав 29 травня 2020 року, за час розгляду справи в суді, нею не було здійснено жодних дій з відчуження квартири. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона планує продати квартиру.

При постановленні оскаржуваної ухвали, суд не врахував принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, не навів обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

07 серпня 2020 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 29 травня 2020 року та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування відзиву зазначає, що суд першої інстанції не врахував всіх обставин справи, які б могли дати підстави для постановлення законного та справедливого рішення. Судом не з`ясовано при яких обставинах була продана квартира ОСОБА_1 та умисне невиконання ним судових рішень з 2012 року. Зазначає, що вироком Краматорського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 382 КК України. Вважає, що позовна заява це не що інакше як чергова спроба унеможливити, ускладнити, перешкодити примусовому виконанню рішення Апеляційного суду Донецької області по відшкодуванню йому завданої злочином моральної і матеріальної шкоди за заподіянні йому тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя. Крім того, зазначає, що позовна заява не може бути прийнятою, оскільки вона не відповідає вимогам п.2 ч.3. ст. 175 ЦПК України, відповідно до якої в позовній заяві позивач повинен зазначити місце проживання, однак ця вимога позивачем не виконана.

Відзив на апеляційну скаргу Деркаченко С.Л., старшим державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демитренко А.П., ДП «СЕТАМ» не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового повідомлення (повістки) (а.с.51), від нього надійшла заява про відкладання розгляду справи в зв`язку з його хворобою (а.с.59)

Відповідач - старший державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демитренко А. П. в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового повідомлення (повістки) (а.с.53)

Представник ДП «СЕТАМ» в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач - ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Позивач - ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. (а.с.56).

Відповідно до вимог статті 129 Конституції України, статті 2 Цивільного процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладання розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є, не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України).

Враховуючи те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він хворіє, строк розгляду справи закінчуються, явка до апеляційного суду є необов`язковою, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17 березня 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демитренко А.П., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації квартири, визнання недійсним акту про проведені електронні торги. (а.с.2-4).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 08 квітня 2020 року відкрито загальне позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демитренко А.П., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації квартири, визнання недійсним акту про проведені електронні торги. (а.с.2)

29 травня 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову (а.с.7-10).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демитренко А.П., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації квартири, визнання недійсним акту про проведені електронні торги задоволено. Накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 . Копію ухвали направлено до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління реєстраційних повноважень міської ради та ведення реєстрів територіальної громади, для виконання. (а.с15-16).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив с того, що спір, який виник між сторонами стосується результатів торгів з реалізації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до статті 149 Цивільного процесуального Кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» зазначено, що право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Наведеною правовою позицію керувався також Верховний Суд при винесенні постанови 3 березня 2020 року у справі № 607/24748/19 в аналогічних з цією справою правовідносин.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Апеляційний суд звертає увагу, що забезпечення позову у даній справі не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника)

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли щодо визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та визнання недійсним акту про проведені електронні торги.

Оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо вказаної квартири, суд правильно посилався на можливість та загрозу з боку відповідача здійснити відчуження спірної квартири, що може зробити в подальшому неможливим виконання судового рішення або призведе до затягування вирішення справи по суті.

Застосований судом вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки нерухоме майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

У даному ж випадку вжиті заходи забезпечення позову є дієвою та оптимальною процесуальною дією, яка не дозволить ОСОБА_2 на час вирішення спору розпорядитися спірним майном, а також допоможе зберегти у незмінному стані як сам об`єкт спірної нерухомості так і коло осіб, що можуть претендувати на нього.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала про задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 29 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: А.В.Гапонов

О.Д. Канурна

Повний текст судового рішення складено 19 серпня 2020 року

Головуючий О.О.Тимченко