У Х В А Л А

06.02.2020 Справа №607/2236/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9» про визнання незаконним самовільного виконання земельних і будівельних робіт на суміжній із орендованою земельній ділянці та зобов`язання привести земельну ділянку в попередній стан, -

ВСТАНОВИЛА:

05 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9» про визнання незаконним самовільного виконання відповідачем земельних і будівельних робіт на земельній ділянці, що є суміжною із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , яку він на праві оренди використовує для здійснення підприємницької діяльності, та зобов`язання відповідача привести вказану земельну ділянку в попередній стан. На обгрунтування позову зазначено, що на спірну земельну ділянку, на якій ведуться вказані роботи, позивач подавав документи до Тернопільської міської ради для встановлення земельного сервітуту на право проїзду до належного йому магазину «Продукти», де він здійснює свою підприємницьку діяльність. Крім цього, на спірній земельній ділянці на глибині 60-70 см. проходить система водопостачання вказаного магазину й унаслідок виконання відповідачем земельних і будівельних робіт є загроза її замерзання в зимовий період. З цих підстав позивач стверджує, що внаслідок здійснення відповідачем оспорюваних робіт прямо порушується його право на зайняття підприємницькою діяльністю.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити керівництву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9» проводити будь-яке виконання робіт на суміжній із орендованою ним земельній ділянці та зобов`язати відповідача привести вказану земельну ділянку в попередній стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, у тому числі щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, розглядають господарські суди.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 визначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, відповідач є юридичною особою.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує про порушення відповідачем його права на зайняття підприємницькою діяльністю.

Земельна ділянка, на якій, як убачається з позовної заяви, відповідач здійснює земельні та будівельні роботи, використовується позивачем для здійснення підприємницької діяльності, зокрема, на ній розміщений магазин «Продукти» із підведеними до нього комунікаціями.

Таким чином, спір у даній справі виник між фізичною особою, яка є підприємцем, та юридичною особою, позивач звертається за захистом своїх прав, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, зокрема щодо права користування земельною ділянкою, яку він використовує для здійснення ним підприємницької діяльності, і тому цей спір відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України повинен розглядатися господарським судом.

Відтак, Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області не є «судом встановленим законом» для розгляду даної справи, оскільки її розгляд віднесено до юрисдикції господарського суду.

З цих же підстав Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області не є «судом встановленим законом» для розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана ним одночасно з позовною заявою.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову, яка подається одночасно з пред`явленням позову, подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову, яка подається одночасно з пред`явленням позову, подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Тому розгляд заяви про забезпечення позову, яка подається одночасно з позовною заявою в даній справі, віднесено до юрисдикції господарського суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження та роз`яснити позивачу про можливість звернутися з цими вимогами в порядку господарського судочинства до Господарського суду Тернопільської області.

З цих підстав, керуючись ст. ст. 186, 260 261, 353 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9» про визнання незаконним самовільного виконання земельних і будівельних робіт на суміжній із орендованою земельній ділянці та зобов`язання привести земельну ділянку в попередній стан відмовити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Тернопільської області (46001, м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 14-а).

Копію ухвали не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати позивачу разом із позовною заявою, заявою про забезпечення позову та всіма доданими до позовної заяви документами.

Ухвала набираєзаконної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяН. М. Сташків