Справа № 697/2122/19
Провадження № 2/697/42/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Льон О.М.

за участю секретаря Дрянової Н.В.

представника позивача ОСОБА_1 .

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми процентів та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ :

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області звернулася із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми процентів та інфляційних втрат. Свій позов мотивує тим, що рішенням Канівського міськрайонного суду від 02.03.2017 №697/295/17, яке набрало законної сили 12.03.2017 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 судові витрати на сплату судового збору в сумі 640,00 грн., на оплату правової допомоги в сумі 1280,00 грн., а всього на суму 1920 грн.

Рішенням Канівського міськрайонного суду від 14.03.2017 №697/296/1, яке набрало законної сили 24.03.2017 частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 судові виграти на сплату судового збору в сумі 644,00 гри., на оплату правової допомоги в сумі 2240,00 грн., а всього на суму 2880,00 грн. Вказані рішення суду звернуто до примусового виконання і вони перебувають на виконанні у Канівському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Черкаській області, заборгованість за виконавчими документами відповідачем взагалі не погашалась.

У зв`язку зі стягненням на підставі вище вказаних рішень між сторонами виникло грошове зобов`язання. Сума заборгованості, на яку нараховуються інфляційні витрати 4800,00 грн. з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця. Період, за який нараховуються інфляційні втрати - квітень 2017 року по липень 2019 року. Всього до стягнення інфляційних втрат підлягає 1256,12 грн.

Три проценти річних від простроченої суми за період з 12 березня 2017 року по 15 серпня 2019 (включно) становлять 346,86 грн. виходячи з наступного розрахунку:

за період з 12.03.17 по 24.03.17- 1920,00 х 3%/100%/365 х 12 = 2,05 грн.

за період з 25.03.17 по 15.08.19 = 4800,00 х 3%/І00%/365 х 874 = 344,81 грн.

Формула розрахунку: Відсотки = сума боргу х процента ставка 3% /І00%/365 днів х кількість днів прострочення. Просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати в розмірі 1256,12 грн., 3% річних в розмірі 346,86 грн. та судові виграти на правову допомогу в розмірі 1921 грн.

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

22.08.2019 ухвалою судді відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.09.2019.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, надала до суду клопотання про проведення розгляду справи за її відсутності, але за участі її представника адвоката Мосійчука В.М. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.35).

У судовому засіданні представник позивача адвокат Мосійчук В.М., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 08.08.2019 та ордеру серії ЧК №59825 від 08.08.2019 (а.с.18,19) позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника. Позов не визнає, у його задоволенні просить відмовити (а.с.47).

Суд, вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.03.2017 у справі №697/295/17 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. та витрати за правову допомогу в сумі 1280 грн. (а.с.14).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.03.2017 у справі №697/296/17 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати понесені на правову допомогу в сумі 2240 грн. (а.с.15).

Відповідно до довідки Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області №16465 від 19.07.2019 (а.с.16) вбачається, що на виконанні у відділі перебувають виконавчі листи №697/296/17 від 30.03.2017 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1208 грн. та №697/296/17 від 30.03.2017 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат понесених останньою на правову допомогу у розмірі 2240,00 грн. Станом на 19.07.2019 кошти боржником на рахунок стягувачки не сплачені.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач ОСОБА_2 зазначає, що оскільки борг відповідача за рішеннями суду до теперішнього часу не погашено, то позивач здійснює нарахування 3% річних та інфляційних витрат, які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Оскільки між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини 2 статті 625 ЦК України.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року № 6-1946цс15. Крім того, аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 № 459/3560/15-ц.

Правовий аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що на даний час виконання зобов`язання відповідачем перед позивачем не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд частково погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційними втратами, оскільки ОСОБА_2 у позові помилково зазначено загальну суму боргу за виконавчими документами 4800,00 грн. замість правильної суми 4160 грн. (640 грн.+1280 грн.+2240 грн.).

Крім того, 04.06.2019 Велика Палата Верховного Суду у справі №916/190/18 вказала, що інфляційні втрати та три проценти річних підлягають нарахуванню з часу набрання рішення суду законної сили і до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до відміток, що містяться на рішеннях суду:

- рішення Канівського міськрайонного суду №697/295/17 від 02.03.2017 набрало законної сили - 12.03.2017;

- рішення Канівського міськрайонного суду №697/296/17 від 04.03.2017 набрало законної сили - 24.03.2017.

Таким чином, суд при обрахуванні інфляційних втрат за період з квітня 2017 року по липень 2019 року виходить з загальної суми заборгованості 4160 грн., а тому сума інфляційних втрат, що підлягає до стягнення становить 984,76 грн.

3% річних від простроченої суми за період з 12.03.2017 по 15.08.2019 (дата звернення до суду з позовом), що підлягає до стягнення становить 301,07 грн., а саме:

- за період з 12.03.2017 по 23.03.2017 1,89 грн. (1920,00х3%/100%/365х12 днів);

- за період з 24.03.2017 по 15.08.2019 299,18 грн. (4160,00х3%/100%/365х875 днів).

Оскільки, відповідач ОСОБА_3 прострочив виконання грошового зобов`язання та не виконав рішення суду, якими стягнуто з останнього суму боргу (витрат), то позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат є такими, що підлягають до часткового задоволення, а саме інфляційні втрати у розмірі 984,76 грн., 3% річних у розмірі 301,07 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір сплачено не було, оскільки вона є звільненою від цих витрат, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ №131992 від 06.12.2018 ІІ група інвалідності (а.с.13).

Таким чином, оскільки позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме до стягнення на користь позивача присуджено 1285,83 грн. (301,07 грн.+984,76 грн.), що становить 80,22% від заявлених вимог (1602,98 грн.), то відповідно з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 616,40 грн., що також становить 80,22% від розміру судового збору, який необхідно було б сплатити позивачу при зверненні до суду у разі не звільнення її від цих витрат (768,40 грн.)

Сплату решти судового збору, а це 152,00 грн. необхідно віднести на рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесено також судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 1921 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 08.08.2019, розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу, актом приймання-передачі виконаної роботи за надану правничу допомогу від 15.08.2019, квитанцією до прибуткового касового ордеру від 15.08.2019 (а.с.19-22). Оскільки позов позивача задоволено частково, то суд вважає, що вимоги в частині відшкодування судових витрат на правничу допомогу позивачу повинні бути задоволені пропорційно до задоволеної частини позову, а тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 1541,03 грн., що складає 80,22% від задоволеної частини позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 526, 599, 610, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 13, 19, 82, 133, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми процентів та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої в АДРЕСА_3 , 2826,86 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять шість гривень 86 коп.), з яких:

- 984,76 грн. інфляційні втрати;

- 301,07 грн. сума 3% річних;

- 1541,03 грн. понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 на користь судовий збір у розмірі 616 (шістсот шістнадцять) грн. 40 коп.

Сплату судового збору у розмірі 152 грн. віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 20 січня 2020 року.

Головуючий О . М . Льон