Справа №442/4858/20
Провадження №2/442/1213/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання - Леськів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.08.1997 року уклала шлюб з відповідачем. За час шлюбу у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні цінності. На даний час фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено. Примирення та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету.

Ухвалою судді від 05.08.2020 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 25.08.2020.

Позивач до суду не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Відповідач надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, на розірвання шлюбу згідний.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 07 серпня 1997 року у Дрогобицькому відділі РАГСу Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис №337 (Свідоцтво про одруження серія НОМЕР_1 ), після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи докази у справі, оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Даний висновок суду кореспондує із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові №761/33261/16-ц від 26.11.18 про те, що суд не може примушувати подружжя проживати разом, цікавитися їх приватним життям, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків, а надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 07 серпня 1997 року у відділі РАГСу Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис №338.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишається без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840,80 гривень судових витрат.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Дрогобицького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1

Суддя Павлів З.С.