2/465/1524/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11.09.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Іванику Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що уклав шлюб з ОСОБА_2 10 червня 1995 року у Залізничному відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис № 215. У шлюбі народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказав, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалось з причин наявності різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Разом не проживають з 1999 року. Позивач не має наміру миритись. Просить шлюб розірвати, так як він носить формальний характер та примирення неможливе.

Позивач у судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та задоволити позов, щодо винесення заочного рішення не заперечив.

Представник позивача надіслав на адресу суду заяву, якою просив задоволити позов, та щодо винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, не повідомила про причини неявки, хоча належно повідомлялась про час та місце слухання справи. Тому суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності, згідно ст. 280 ЦПК України, з постановленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 червня 1995 року і від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачкою, і збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не підтримують сімейних відносин, позивач втратив до відповідачки хороші почуття і помиритися з нею не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, ст.104-105, 112 Сімейного кодексу України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 10 червня 1995 року у Залізничному відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис № 215.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати у Франківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також встановлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи :

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного судового рішення - 11.09.2020 року.

Суддя Дзеньдзюра С.М.