Ухвала

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 521/10265/19

провадження № 61-12916cк20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Молочко», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Молочко», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у якій просив стягнути з відповідача на його користь відшкодування майнової шкоди у розмірі 22 269,65 грн, моральну шкоду у розмірі 16 000 грн, витрати, пов`язані із оцінкою завданої шкоди у сумі 1 700 грн та судові витрати.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПП «Молочко» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 22 269,65 грн, моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн та витрати на проведення оцінки вартості ремонту автомобіля у розмірі 1 700,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31 липня 2020 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Скасовано заходи забезпечення позову.

27 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2020 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у справі № 521/10265/19 становить 38 269,65 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 521/10265/19 є малозначною у силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Одеського апеляційного суду від 31 липня 2020 року про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Молочко», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков