Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2750/20 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2

на ухвалу судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15 червня 2020 року, постановлену під головуванням судді Драча Ю.І. у м.Житомирі

у цивільній справі №274/2750/20 за заявою представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленко О.О. №651 від 17.04.2019 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовною заявою подано також заяву про забезпеченя позову. Позивач просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №651 від 17.04.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем, відповідно до якого, пропонується стягнення на належний ОСОБА_1 житловий будинок, та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №286/25-477 від 09.08.2007року, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 , право вимоги за яким перейшло до АТ «Альфа Банк», в розмірі 183590,26 доларів США.

Необхідність такого забезпечення обгрунтовувала тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергієм Анатолійовичем видано виконавчий напис №651 від 17.04.2019 року щодо звернення стягнення на належний ОСОБА_1 житловий будинок, літера А, загальною площею 237,6 м.кв. та земельну ділянку, площею 674 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №286/25-477 від 09.08.2007 року, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 , право вимоги за яким перейшло до АТ «Альфа Банк», в розмірі 183590,26 доларів США. За даним виконавчим написом нотаріуса проводиться виконавче провадження ВП60890100, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Житомира Волкової Є.О. В ході проведення виконавчого провадження здійснюється реалізація предмета іпотеки через електронні торги. Враховуючи обставини справи, суть позову, а також те, що нею ( ОСОБА_1 ) ставиться питання про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, то невжиття заходів забезпечення позову може призвести у майбутньому до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 15 червня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати в повному обсязі та постановити нове судове рішення про задоволення заяви. На думку апелянта, суд першої інстанції невірно застосував в даному випадку норми Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що зупинення виконавчих дії в порядку Закону України «Про виконавче провадження» в даному випадку не відповідає вимогам закону. Крім того суд вважав, що таке зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є підміною рішення суду. Так, у разі задоволення заяви про зупинення виконання виконавчого напису нотаріуса, позивачкою фактично буде досягнуто мети позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, без розгляду справи по суті.

Проте колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса належить до виконавчих документів.

Тобто, такий спосіб забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, передбачено пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є боржником за виконавчим написом №651 від 17.04.2019 року щодо звернення стягнення на належний їй житловий будинок, літера А, загальною площею 237,6 м.кв. та земельну ділянку, площею 674 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №286/25-477 від 09.08.2007 року, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 , право вимоги за яким перейшло до АТ «Альфа Банк» в розмірі 183590,26 доларів США. ОСОБА_1 оспорює зазначений виконавчий напис в судовому порядку шляхом визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Волкової Є.О. ВП № 60890100.

Матеріалами справи підтверджується, що житловий будинок, літера А, загальною площею 237,6 м.кв. та земельну ділянку, площею 674 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в процесі примусового виконання оспорюваного виконавчого напису виставлено на аукціон (а.с. 64), а відтак існує реальна загроза відчуження належного позивачці іпотечного нерухомого майна.

Виходячи із наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування заходів забезпечення позову, що випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування таких заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову у даній справі, а саме: не зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може призвести до незаконного звернення стягнення на майно заявника при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису.

Обраний заявником вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм процесуального законодавства, тому підлягає скасуванню в порядку ст.376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 15 червня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №651 від 17.04.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергієм Анатолійовичем.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 10.09.2020 року.