РІШЕННЯ
іменем України

Справа № 285/2670/20
провадження у справі № 2-о/0285/84/20
17 липня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………...........Васильчук Л. Й.,

секретаря…………………………...Бенрот Ю. А.

заявника…………………………… ОСОБА_1 ,

представника заявника…………… ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи…………….. ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новограді-Волинському
за правилами окремого провадження цивільну справу
за заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
заінтересована особа: ОСОБА_3 , служба у справах дітей Новоград-Волинської міської ради
про видачу обмежувального припису,
ВСТАНОВИВ:

16.07.2020 заявники звернулись до суду із заявою, в якій просили видати обмежувальний припис строком 6 (шість) місяців, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання з ними за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на 100 метрів до місць частого відвідування ними, а саме: місця проживання АДРЕСА_1 ; місця роботи військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ; місця перебування в дитячому садочку Дошкільний навчальний заклад №15 за адресою м. Новоград-Волинський, вул. Природна, 4.; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її та сина, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати нас та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонити вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс- повідомлення) з ними або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано та визначено місце проживання дитини з нею. Після розірвання шлюбу продовжують проживати спільно у квартирі, яку винаймають. ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство, що полягає у словах образ та погроз відносно неї, примушуванні до вступу з ним в статевий акт, свідком чого часто стає їх син, що негативно впливає на психоемоційний стан.
Відносно ОСОБА_3 було складено 12 адміністративних матеріалів за ст. 173-2 КУпАП та 11.06.2020 року працівником поліції йому був винесений терміновий заборонний припис строком на 1 добу за вчинення домашнього насильства відносно неї.
Неправомірні дії ОСОБА_3 викликають у неї побоювання за свою та сина безпеку, а тому вважає, що необхідно застосувати обмежувальний припис.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. ОСОБА_4 додатково прояснила, що з колишнім чоловіком постійно виникають конфлікти, вчиняє над нею насильство, висловлює в її адресу слова образ та погроз.
Заінтересована особа в судовому засіданні доводи заяви не визнав, просив відмовити у її задоволенні. Пояснив, що проживає разом із колишньою дружиною та дитиною, в квартирі яку винаймають по договору найму. Дружина є військовослужбовцем та часто перебуває у відрядженні, що стало причиною їх розлучення. Увесь цей час безпосередньо сама колишня дружина провокує скандали, штучно створює конфлікти погрожуючи що посадить його за грати, вчиняє проти нього насильницькі дії, і лише коли він не витримує цих знущань, дає їй відсіч. ОСОБА_6 дружина штучно створює провокації, потім викликає поліцію.
Представник служби у справах дітей в судовому засіданні пояснила, що жодних заяв ОСОБА_4 з приводу насильницьких дій ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 до служби у справах дітей не подавала.
Вислухавши пояснення учасників процесу, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення, суд приходить до наступних висновків.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.
Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Пунктами 3, 6, 7, 8, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Судом встановлено що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2012 року, який розірвано рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду 18.01.2018 року.
Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_7 .
Згідно договору найму житлового приміщення № 4 від 15.01.2020 року слідує, що наймачем квартири АДРЕСА_3 є заінтересована особа - ОСОБА_3 та членами його сім`ї є дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 .
Відповідно до повідомлення Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській обл. відносно ОСОБА_3 складено 12 адміністративних матеріалів.
Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. ст. 26, п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону).
Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.
«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.
У відповідності до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.
Згідно із загальним принципом цивільного судочинства - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В даному випадку, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чітко визначає, що обставинами на підставі яких може бути виданий обмежувальний припис є: ризики продовження скоєння домашнього насильства; ризики повторного вчинення домашнього насильства; ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків; ризики смерті постраждалої особи.
Досліджені надані заявником докази не дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків щодо продовження домашнього насильства за місцем проживання.
Суд, здійснивши аналіз зібраних доказів та пояснення учасників справи, вбачає, що між останніми наявний спір щодо проживання колишнього подружжя в квартирі, яку вони винаймають.
Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що заявником не додано доказів які б підтверджували наявність фактів погроз з боку заінтересованої особи, систематичності його неприйнятних для заявника дій, судом не встановлено ризиків настання насильства у майбутньому. Відсутні в матеріалах справи і докази притягнення ОСОБА_3 до адміністративної або іншої відповідальності за вчинення дій, які можуть бути розцінені як прояв насильства в сім`ї. Крім того заявник не надала належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 фізичного або психологічного насильства по відношенню до неповнолітньої дитини. Повідомлення Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3 , не може бути підтвердженням обставин щодо вчинення заінтересованою особою насильницьких дій відносно заявниці та її неповнолітнього сина. Рішень про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної чи кримінальної відповідальності надано не було.
У зв`язку з наведеним, суд вважає, що доводи заявника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 350-5, 350-6, 350-8, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Новоград-Волинської міської ради про видачу обмежувального припису відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.
Дата виготовлення повного тексту рішення 27 липня 2020 року.

Головуючий суддя Л. Й. Васильчук