У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2020 Справа №607/14183/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицак Р.М., ознайомившись із позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник за довіреністю ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Розірвання шлюбу відноситься до спеціальної категорії справ, які мають свої особливості. Зокрема, Сімейний кодекс України не передбачає участі представника у судовому процесі, який стосується розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Таким чином, пред`явлення позовної заяви до суду повинно бути здійснено безпосередньо одним з подружжя.

Аналогічна позиція міститься у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно якого, відповідно до ч. 1 ст. 115 СК розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі РАЦС за заявою колишньої дружини або чоловіка. Сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, враховуючи характер правовідносин з приводу розірвання шлюбу, сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя, а правила Цивільного кодексу України про представництво, довіреність і доручення, на ці правовідносини не поширюються.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позовну заяву про розірвання шлюбу подано представником позивача, однак сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя, а правила ЦК України про представництво на ці правовідносини не поширюються, а відтак позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, тому суддя приходить до переконання, що позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, необхідно повернути позивачу.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складено та підписано суддею 31 серпня 2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак