ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6569/20 Справа № 216/3844/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач- Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2020 року, ухваленого суддею Кузнецовим Р.О. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про захист прав споживачів, який 19.08.2016 було уточнено.

В обґрунтування позову зазначив, що 01.08.2016, споживач ОСОБА_1 , в дверях свого будинку, за адресою: АДРЕСА_1 виявила попередження відповідача про припинення газопостачання до будинку з підстави існування, ніби то, станом на 31.07.2016, боргу за послуги з газопостачання в сумі 2416,57 грн. Повідомлення особисто споживачу під розписку не вручалося. Зазначив, що існування заборгованості за послуги з газопостачання не відповідає дійсності та підтверджується квитанціями про оплату газопостачання за період з 01.04.2016 по 29.07.2016. При цьому, за вказаною адресою були оформлені пільги на комунальні платежі, відповідно до п.5 ч.1 ст.12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Позивач вважає дії відповідача щодо нарахування споживачеві заборгованості за спожитий газ в розмірі 2416,57 грн. незаконними та агресивними, а саму заборгованості необґрунтованою, тому просив суд, визнати дії відповідача щодо нарахування споживачу ОСОБА_1 заборгованості незаконними та агресивними, скасувати незаконно нараховану заборгованість та стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 2000 грн.

Окрім цього, представник позивача ОСОБА_2 неодноразово подавав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в останнє 01 березня 2017 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що 24.09.2016, споживач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 2 277,51 грн., задля уникнення від`єднання будинку споживача від газової мережі, що підтверджується відповідною квитанцією від 24.09.2016. Крім цього, 13.07.2016 споживачем було доплачено ще 90,00 грн. За підрахунками позивача, споживачем було здійснено переплату за не отримані послуги з газопостачання в сумі 2 086,28 грн., а збитки, які нанесені незаконними діями відповідача становлять 2 106,78 грн.

У зв`язку з викладеними обставинами, позивач просив визнати дії відповідача щодо нарахування споживачу ОСОБА_1 заборгованості, у розмірі 2 277,51 грн. незаконними та агресивними, стягнути з відповідача на користь споживача матеріальні збитки в сумі 2 106,78 грн., зобов`язати відповідача зарахувати суму матеріальних збитків в рахунок майбутніх платежів за спожитий газ, що відобразити на особистому рахунку споживача, та стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 10 000 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про захист прав споживачів.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2016 року, у вигляді заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" припиняти газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 через непогашення заборгованості станом на 31.07.2016 року за показниками лічильника газу 29888 м.куб. на особовому рахунку № НОМЕР_1 в сумі 2 416 грн 57 коп. за послуги з газопостачання ОСОБА_1 .

Будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм ст.376 ЦПК України, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , викладених у заяві від 01.03.2017 року.

Скаржник вказує на те, що в останній заяві про збільшення позовних вимог від 01.03.2017 року він просив суд визнати дії відповідача щодо нарахування споживачу ОСОБА_1 суми боргу за спожитий газ в розмірі 2 277,51 грн. незаконними та агресивними; стягнути в відповідача на користь позивача матеріальні збитки в сумі 2 106,78 грн., нанесені незаконними діями відповідача; зобов`язати відповідача зарахувати суму матеріальних збитків в розмірі 2106,78 грн. в рахунок майбутніх платежів за спожитий газ, що відобразити на особистому рахунку споживача ОСОБА_1 та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

При цьому, представник позивача зазначає, що в обґрунтування рішення судом покладено аналіз господарської діяльності ПАТ «Криворіжгаз», яке не є учасником даної справи, порядок застосування Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Кодекс газорозподільних систем, Закон України «Про ринок природного газу», досліджено Типовий Договір від 27.08.2015, але спір по суті судом не вирішено.

Скаржник зазначає, що суд не відобразив у рішенні кінцеву суму заборгованості споживача, не вказав в резолютивній частині рішення, які саме вимоги позивача не підлягають задоволенню, що є порушенням норм ст.265 ЦПК України.

Представник позивача вказує, що за його розрахунками, наведеними в заяві про збільшення позову від 01.03.2017, споживач винна відповідачу 193,23 грн., а не як 2416,57, як зазначено у першому попередженні про припинення газопостачання. З наданих суду квитанцій про сплату споживачем грошових коштів за використання природного газу, а саме: від 11.06.2016, в той час, коли за показниками ТОВ «НОВА-КОМ» існувала переплата в сумі 14,36 грн., показники лічильника становили 29687 м3, а станом на 30.08.2016 року (час виникнення спірних правовідносин), показники лічильника були 29904 м3, різниця становить 277 м3, які помножені на 6,879 грн. за 1000 м3 дорівнює 1562 грн. Якщо врахувати платежі, здійсненні споживачем ОСОБА_1 в період з 01.06.2016 по 30.08.2016 року, а саме: 796 грн.+ 450 грн. +296 грн.+ 90 грн.+75 грн.+131 грн. 14,36 грн. (переплата) дорівнює 1825,64 грн. Різниця між сумою за спожитий газ і фактично сплаченою позивачем становить 263,64 грн., але не на користь відповідача. Вказує, що підстав для припинення газопостачання природного газу до будинку споживача ОСОБА_1 взагалі не існувало. Наголошує на тому, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи та не довів обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Окрім того, скаржник наголошує на чисельні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування або взагалі незастосування норм матеріального права, що не дає можливості вважати оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, оскільки рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, у зв`язку із чим підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення останніх позовних вимог, викладених у заяві від 01.03.2017.

У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача, відповідач ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», просить рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому відповідач вказує, що станом на 01.04.2016р. заборгованість позивача за природний газ становила 185,25 грн., на покази лічильника газу 29339 м.куб., станом з 01.05.2016р. по 30.08.2016р. на покази лічильника газу 29904 куб.м. заборгованість становила 2 277,51 грн. з урахуванням пільги (пільга учасника бойових дій). Згідно Постанови КМУ №409 від 06.08.2014 за адресою позивача пільгова норма в опалювальний період становить 559,24 м. куб., а в між опалювальний період становить 42 м.куб.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи і судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з договору про надання населенню послуг з газопостачання від 27.08.2015 (а.с. 8).

З розрахунку заборгованості, наданого представником відповідача (а.с.107) видно, що, станом на квітень 2016 року, за адресою позивача ( АДРЕСА_1 ) існувала заборгованість 185,25 грн. За травень 2016 року за послуги газопостачання, з урахуванням пільг, було здійснено нарахування, у сумі 2 177,20 грн, тоді як позивачем сплачено лише 234 грн. (Виписка ТОВ "Нова-КОМ" (а.с. 41). За червень 2016 року сума до сплати становить 1134,69 грн., фактично сплачено позивачем 796 грн. (Виписка ТОВ "Нова-КОМ" (а.с. 43). За липень 2016 року сума до сплати становить 96,31 грн., фактично сплачено позивачем 140 грн. (Виписка ТОВ "Нова-КОМ" (а.с. 45). За серпень 2016 року сума до сплати становить 110,06 грн., фактично сплачено позивачем 256,00 грн.

Згідно з показниками, що зазначені в квитанціях в травні 2016 року було спожито 348 м. куб. В червні 2016 року - 187 куб. м. та в цьому місяці існувала пільга, згідно з постановою КМУ №409 від 06.08.2014, тільки на 21 день.

24.09.2016 позивач перерахувала на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 2 277,51 грн, що підтверджується відповідною квитанцією від 24.09.2016 (а.с. 54). 13.07.2016 позивачем на рахунок відповідача було сплачено ще 90,00 грн.

Листом ПАТ "Криворіжгаз" №51/21736 від 28.09.2016 позивача було повідомлено, що квитанцією про оплату від 24.09.2016 на суму 2 277,51 грн. заборгованість яка існувала на особовому рахунку станом на 31.08.2016, погашена у повному обсязі, тому ПАТ "Криворіжгаз" не здійснюватиме заходи з припинення газопостачання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 55)

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 виходив з того, що в ході розгляду справи, судом встановлено факт наявності заборгованості позивача перед відповідачем, яка виникла на кінець серпня місяця 2016 року та становить суму 2 277,51 грн., наявність спричинених позивачу матеріальних збитків, з боку відповідача, також не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи, відповідно вимога про стягнення моральної шкоди, як похідно від матеріальних вимог, які не підлягають задоволенню, також не може бути задоволена.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваному судовому рішенні і не може погодитись із доводами скаржника ОСОБА_2 , з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції спірні відносини між сторонами виникли з приводу постачання та споживання природного газу, тому них застосовуються положеннями Цивільного кодексу України, що регулюють питання виконання зобов`язань, норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про захист прав споживачів", Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015. (далі - Правила)

Відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 ПАТ "Криворіжгаз" наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м.Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м.Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства.

В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, визначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Пунктом 13 розділу 3 Правил передбачено, що розрахунки за послуги з газопостачання здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ.

ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", відповідно до Правил та ЗУ "Про ринок природного газу" є гарантованим постачальником природного газу в м.Кривому Розі, до обов`язків якого не входить здійснення розподілу природного газу або зміни об`ємів розподіленого природного газу.

Постачання природного газу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" побутовим споживачам здійснюється з дотриманням порядку, встановленого чинним законодавством України, зокрема, ЗУ «Про ринок природного газу» та розділом 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015.

Відповідно до п.2 Розділу 3 Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Пунктом 4.9 Договору передбачено, що у випадку якщо споживач не здійснив оплату за цим договором протягом десяти днів після встановленого строку, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу.

Пунктом 4.10 Договору передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг з газопостачання споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складання графіку погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника надати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України "Про захист прав споживачів" держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Як встановлено у ст.3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", (далі-Закон) в редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин, предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

У відповідності до ст.1 Закону, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копією витягу з договору про надання населенню послуг з газопостачання від 27.08.2015.

Позивач звернулась до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, так як вважає, що дії відповідача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» щодо нарахування споживачеві заборгованості за спожитий газ в розмірі 2 277,51 грн. є незаконними та агресивними, а суму заборгованості необґрунтованою.

Суд першої інстанції, перевіряючи, викладені у позові та в заявах про збільшення позовних вимог дослідив надані сторонами докази, зокрема суд дослідив розрахунок заборгованості позивача перед відповідачем.

З розрахунку заборгованості (а.с.107) вбачається, що станом на квітень 2016 року, за адресою позивача (м.Кривий Ріг, вул. Дружня, 37) існувала заборгованість за спожитий природний газ в сумі 185,25 грн., за травень 2016 року за послуги газопостачання, з урахуванням пільг (які має позивач) здійснено нарахування, у сумі 2177,20 грн, позивачем у травні сплачено лише 234 грн., за червень 2016 року сума до сплати нарахована 1134,69 грн., фактично сплачено позивачем 796 грн., за липень 2016 року сума до сплати становить 96,31 грн., фактично сплачено позивачем 140 грн., за серпень 2016 року сума до сплати становить 110,06 грн., фактично сплачено позивачем 256,00 грн.

З випосок ТОВ "Нова-КОМ" щодо інформації про суми нараховані до сплати комунальними та іншими службами міста станом на 01 квітня 2016 року за адресою позивача (м.Кривий Ріг, вул. Дружня, 37) з особового рахунку ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в графі оплата зазначено 51 грн. (а.с.39), з аналогічної виписки ТОВ "Нова-КОМ" станом на 01 травня 2016 року, в графі оплата зазначено 234 грн. (а.с.41), з виписки станом на 01 червня 2016 р. в графі оплата вказано 796 грн. (а.с.43).

З наданих представником позивача квитанцій про оплату комунальних послуг, в даному випадку одержувач ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» вбачається наступне:квитанція від 19.04.2016 (показання лічильника-28987) сплачено 1,00 грн. (а.с.40); квитанція від 07.05.2016 (показання лічильника 29339) сплачено 194 грн. (а.с.42); квитанція від 11.06.2016 (показання лічильника 29687) сплачено 450 грн.(а.с.44); квитанція від 24.06.2016 (показання лічильника 29861), сплачено 296 грн. (а.с.46); квитанція від 13.07.2016 (показання лічильника 29874) сплачено 90 грн. (а.с.47); квитанція від 29.07.2016 (показання лічильника 29885), сплачено 75 грн. (а.с.48); квитанція від 30.08.2020 (показання лічильника 29904) сплачено 131 грн. (а.с.49), що разом становить сплачену позивачем за наведений період суму-1426 грн.

З наявної у справі інформації про оплату за період з 01.05.2016 по 30.09.2016 по особовому рахунку позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) видно період оплати, суми платежу, поточний показник лічильника газу, тариф та дати сплати послуг за газопостачання: в травні сплачено 50 грн.-06.05.2016 та 184 грн. 07.05.2016 (всього 234 грн.) при показнику лічильника 29339; у червні 2016 р. три проплати:07.06.2016 -50 грн., 11.06.2016 -450 грн. при показнику лічильника -29687 та 24.06.2016-296 грн. при показнику лічильника 29861 (всього 796 грн.); у липні 2016 дві сплати:06.07.2016-50 грн. та 13.07.2016 -90 грн. при показнику лічильника 29874 (всього 140 грн.); у серпні 2016 три проплати: 29.07.2016-75 грн, 08.08.2016-50грн., 30.08.2016-131 грн. при показнику лічильника 29904 (всього 256 грн.); у вересні 2016 року -24.09.2016 сплачено 2 277,51 грн. (сума нарахованого боргу), що разом становить сплачені позивачем кошти в сумі- 3 703,51 грн. (а.с.108).

Таким чином, беручи до уваги показники лічильника за квітень 2016 29339 та за травень 2016-29687, різниця становить 348 м.куб., тобто в період з квітня по травень позивачем було спожито 348 м.куб. природного газу та з урахуванням тарифу -6,879 грн. за 1 м.куб. вартість спожитого газу становить 2393,89 грн. (348х6,879) та з урахуванням пільги учасника бойових дій 216,69 грн. до сплати споживачу нараховано 2 177,20 грн. (2393,89 грн.-216,69 грн.) та з урахуванням сплаченої позивачем у травні суми 234 грн. + 185,25 грн. борг з квітня 2016 року, остаточно борг на кінець місяця становить 2128,45 грн. (2177,20 гр.+ 185,25грн.-234грн.), що повністю співпадає з розрахунком боргу наданим відповідачем.

У зв`язку з наведеним вище, приведеним судом апеляційної інстанції розрахунком, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, що твердження позивача про неіснуючу та необґрунтовану заборгованість не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, у зв`язку з чим всі заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що 24.09.2016 позивач перерахувала на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 2 277,51 грн. (нарахований борг), що підтверджено квитанцією від 24.09.2016 (а.с. 54) у зв`язку з чим, станом на 30.09.2016 у споживача ОСОБА_1 відсутня заборгованість.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що позивач, звернувшись до суду з позовом 02 серпня 2016 року, з урахуванням, постановленої судом ухвали 19 серпня 2016 року про забезпечення позову, у вигляді заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" припиняти газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 через непогашення заборгованості, все ж таки, 24.09.2016 повністю сплатила всю суму нарахованого відповідачем боргу в розмірі 2 277,51 грн.

Розрахунки наведені представником позивача в апеляційній скарзі, колегія суддів відхиляє, оскільки вони повністю спростовуються наявними у справі доказами, наданими сторонами по справі.

Доводи апеляційної скарги представника позивача, з огляду на вищевикладене, не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

За приписами ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 10 вересня 2020 року.

Головуючий:

Судді: