1Справа № 335/2129/20 2-о/335/46/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., присяжних: Пилипчук Я.М., Подужайло Р.В., за участю секретаря судового засідання Каравайко В.В., представника заявника адвоката Сєчина Я.М., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення ОСОБА_3 померлим, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Третя Запорізька державна нотаріальна контора.

В обґрунтування заяви зазначала, що вона перебуває з ОСОБА_3 у шлюбі, зареєстрованому 05.11.1983 року відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів Запорізької області, актовий запис №2736.

В 1989 році ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пішов із місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , та до цього часу не повернувся.

За інформацією його доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 надіслав їй з Російської Федерації копію свідоцтва про смерть її бабусі ОСОБА_5 , але з 2008 року дочці місцезнаходження батька невідомо.

24.02.2020 року заявниця звернулась до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про встановлення місцезнаходження її чоловіка ОСОБА_3 .

Листом від 28.02.2020 року заявницю повідомлено, що в ході проведених перевірок встановити місцезнаходження громадянина ОСОБА_3 не надається можливим, у зв`язку з чим, є всі підстави вважати що він зник безвісті.

Оголошення ОСОБА_3 померлим необхідно заявниці для оформлення спадщини на належну його померлій матері ОСОБА_5 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що, відомостей від ОСОБА_3 не надходило понад 12 років, ОСОБА_1 просила суд оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , померлим.

Ухвалою судді від 13.03.2020 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження, призначено судове засідання, зацікавленим особам запропоновано надати пояснення по заяві.

24.03.2020 року на адресу суду від Третьої запорізької державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, в якій зазначили що не заперечують проти розгляду заяви відповідно до Законодавства України.

07.04.2020 року від представника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надійшла заява про розгляд справи без участі представника адміністрації, в якій зазначили що не заперечують проти розгляду заяви відповідно до Законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та її представника, зацікавленої особи ОСОБА_2 суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву та просили її задовольнити, з підстав зазначених у заяві.

В судовому засідання зацікавлена особа ОСОБА_2 підтримала заяву ОСОБА_1 , суду пояснила, що дійсно останній раз вона спілкувалась з батьком в 2008 році, з 1989 року він мешкав у Російській Федерації, потім він приїхав та забрав свою матір, віддав дочці ключі від квартири і більше вона про нього нічого не чула. ОСОБА_2 зазначила, що намагалась встановити його місцезнаходження через соціальні мережі та спільних знайомих, однак ніяких результатів щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 не отримали та вважає його безвісті відсутнім, оскільки він перебував на військовій службі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Згідно із ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Вказану правову позицію висловив Верховний Суду постанові від 6 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18.

Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявники просять оголосити померлою у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявників.

Як встановлено судом, заявник у справі ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , відносно якого ставиться питання про оголошення його померлим, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , зареєстрованого 05.11.1983 року відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів Запорізької області, актовий запис №2736 (а.с. 6).

Згідно інформації наданою ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області №2184/46/01/03-2019 від 28.02.2020 року, за заявою ОСОБА_1 було проведено перевірку щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити місцезнаходження ОСОБА_3 не надається можливим (а.с.7).

Як зазначено у заяві ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 померлим, останній з 1989 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звідки у 2008 році забрав свою матір ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , зареєстрованого Замоскворіцьким відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, актовий запис №6499 (а.с. 9).

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.10.2019 року ОСОБА_5 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , інших співвласників вказаної квартири немає (а.с.8).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що до 1989 року працювала разом з заявником та декілька разів бачилася з її чоловіком. Він був військовим, виїжджав по службі, потім повертався, де саме проходив військову службу їй невідомо. Зі слів заявника їй стало відомо, що він поїхав і вона не може його знайти.

Будь-яких інших осіб, які би могли дати пояснення з приводу можливого місця знаходження ОСОБА_3 заявник не встановила і суду не повідомила.

Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

При розгляді справи судом встановлено, що заявником не доведено обставин та не надано об`єктивних даних, які б давали суду беззаперечні підстави зробити вірогідне припущення про смерть громадянина ОСОБА_3 , а сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у зареєстрованому місці його проживання чи фактичному місці проживанні, не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою.

Крім того, на думку суду, визнання особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраним заявником способом захисту своїх прав, та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не доведено обставин та не надано об`єктивних даних, які би давали суду підстави зробити вірогідне припущення про смерть громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у зареєстрованому місці його проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою, тому заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 265, 305-308 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про оголошення фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.В. Калюжна

Присяжні: Я.М. Пилипчук

Р.В. Подужайло