Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2020 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Ходи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

Свої вимоги до суду позивач ОСОБА_1 мотивувала тим, що її син ОСОБА_3 досяг повноліття, навчається на денній формі навчання у Національній академії внутрішніх справ України. Відповідач є його батьком, працездатний, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Крім того, позивач сплатила за навчання сина ОСОБА_3 36000 грн. Оскільки відповідач добровільно відмовляється брати участь у додаткових витратах на утримання дитини, позивач просила суд стягнути з нього на її користь додаткові витрати в сумі 18000 грн., а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, до закінчення навчання, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до закінчення дитиною навчання та судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю із викладених у позовній заяві підстав. Пояснила, що син навчається на денній формі навчання у Національній академії внутрішніх справ України, зареєстрований та проживає у гуртожитку. За навчання вона сплатила загалом 36000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, заперечувала проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов не доведений та не обґрунтований i в його слід відмовити. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Відповідно до обставин, встановлених судом в судовому засіданні, ОСОБА_3 на момент звернення позивачки з позовом досяг повноліття, продовжує навчання у вищому навчальному закладі, зареєстрований та проживає у гуртожитку в м. Києві, окремо від позивачки. До суду з позовом про стягнення аліментів не звертався. Будь які докази, які б свідчили про те що син мешкає разом з позивачкою - в матеріалах справи відсутні.

За вказаних обставин ОСОБА_1 є неналежним позивачем, оскільки повнолітня дитина проживає окремо від неї, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вимога позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що син сторін ОСОБА_3 є повнолітньою особою, суд не вбачає правових підстав для застосування положень ст. 185 СК України та стягнення з відповідача додаткових витрат, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволенню не підлягає, тому з урахуванням вищевикладеного та вимог Закону України «Про судовий збір», вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України та ст. 185, 199 СК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: