_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/384/20
04.02.2020 року Київський районний суд у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
при секретарі -Грабовій Т.П.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільному майні подружжя та визнання права власності, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 , спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . При цьому позивачка посилається на те, що сторонами у лютому 1990 року, в період шлюбу, був сплачений пайовий внесок за вищевказану квартиру, яка знаходиться в ЖБК «Вимпел-11». В серпні 1990 року шлюб між сторонами був розірваний, в 1992 році позивачка отримала довідку ЖБК «Вимпел-11» про повну оплату пайового внеску, однак право власності по теперішній час не оформила. Оскільки, ОСОБА_2 з 1989 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, місце його знаходження не відомо, ОСОБА_1 не має можливості оформити правовстановлюючі документи на квартиру, а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом.
До судового засідання представник позивачки - адвокат Соболева Г.В. не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву з проханням слухати справу у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебували у зареєстрованому шлюбу з 20.08.1976 року по 14 серпня 1990 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.
На підставі обмінного ордеру №003286 від 11.03.1985 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (донька) та ОСОБА_5 (син) вселились в квартиру та зареєструвались за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач з дітьми проживає по сьогоднішній день в спірній квартирі. Відповідач з 1989 року не проживає в квартири, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №9 від 26.11.2018 року наданою ЖБК «Вимпел-11», актом про не проживання №16 від 12.04.2019 року, засвідченим головою ЖБК «Вимпел-11».
10 липня 1992 року позивачка отримала довідку №94 в ЖБК «Вимпел-11» про повну оплату пайового внеску за спірну квартиру, переоформила особистий рахунок на ім`я ОСОБА_1
«Згідно з роз`ясненням, що міститься в п. п. «а» п. 6постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» при розгляді спорів про поділ квартири між подружжям, яке розлучилося, слід враховувати, що пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.
Статтею 16 Закону України «Про власність» (який діяв на час спірних правовідносин) передбачалось, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що сторонам на праві власності належить по Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ,оскільки пай за неї внесений подружжям в ЖБК в період сумісного проживання і за рахунок спільних коштів, тому згідно з приписами ст. 28 КпШС, а також ст.70 СК України частки сторін у спільній сумісній власності є рівними.
Відповідно до ст.29 Кодексу про шлюб та сім`ю України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.
Враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 нажита подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу, а тому вона є спільною сумісною власністю подружжя.
Оскільки спірна квартира розташована в багатоквартирному жилому будинку її реальний поділ не вбачається можливим. Між сторонами відсутня згода щодо присудження квартири одній із сторін з присудженням іншій стороні грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно.
При таких обставинах суд вважає за можливе визнати за сторонами право власності за кожним на Ѕ ідеальної частини спірної квартири, залишивши майно у спільній частковій власності сторін, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2, 12,13, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках, тобто по Ѕ.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.