Провадження № 2/243/38/2020
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

«16» грудня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Дюміної Н.О.,

при секретарі - Прилуцькій А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна. Ухвалою суду від 06 травня 2019 року за клопотанням представника позивача було залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_5 .

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що з ОСОБА_3 він перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2001 року, потім на нетривалий час вони розійшлися та він одружився з ОСОБА_5 , однак шлюб тривав лише чотири місяці та вони з відповідачкою знову почали проживати разом, а в зареєстрованому шлюбі перебувають з 20 жовтня 2005 року по теперішній час. При реєстрації шлюбу відповідач змінювала своє дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на прізвище чоловіка ОСОБА_7 .

Під час перебування в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем за його кошти 13.03.2003 року було куплено житловий будинок у АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу у нотаріуса було укладено на ім`я ОСОБА_8 , оскільки на час укладення договору він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , хоча, фактичні шлюбні відносини з нею були припинені через чотири місяці після одруження, тобто з лютого 2003 року та шлюб існував лише формально.

Зазначає, що в 2003 році він працював в ТОВ «Будмеханізація» автокранівником, і на придбання спірного житлового будинку йому була видана позика у розмірі 6000,00 грн.

Предметом договору купівлі продажу 13.03.2003 року, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , є житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а саме житловий будинок цегляний, житловою площею 25,3 кв.м., сарай цегляний Б, цегляний В, вбиральна дерев`яна Е, ворота №і. Продаж учинено за 6000,00 грн. Договір посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу, Мурадовою С.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1395. В п. 4 договору зазначено, що відповідно до відомостей, викладених у витягу реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому Слов`янським бюро технічної інвентаризації 02 березня 2003 року за № 104222, вартість житлового будинку, що продається з урахуванням коефіцієнтів індексації вартості об`єктів житлового фонду становить 7515,00 грн.

Проживати з відповідачем в будинку по АДРЕСА_1 вони стали в листопаді 2007 року, оскільки на час придбання будинку він був у непридатному для проживання стані, будинок був після пожежі, в ньому протікав дах, прогнили рами на вікнах, дверях, було відсутнє опалення, водопровід, земельна ділянка була захаращена сміттям та чагарниками.

Після придбання будинку коштів на ремонт не було, доводилося віддавати позику, тому він лише приводив до належного стану територію, вирубував чагарники, вивозив сміття, у чому йому допомагав рідний брат, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

В листопаді 2005 року, він купив 50 листів шиферу, дошки та відремонтував дах на будинку. Відповідач ніде не працювала, тому всі ремонтні роботи, поліпшення проводились за його кошти. Після заміни даху, в період часу з осені 2005 року по 2007 рік він здійснив капітальний ремонт будинку. Були замінені 4 віконні рами на пластикові рами зі склопакетами, встановлені 4 пластикові підвіконня, вхідні металеві двері, міжкімнатні двері в кількості 3 шт., перенесені внутрішньобудинкові перегородки, вирівняні стіни та стеля гіпсокартоном у всіх кімнатах (на що витрачено 55 штук гіпсокартону), замінена гнила підлога на нові дошки та ДСП, в вітальні зроблена стяжка підлоги, пошпакльовані, поґрунтовані, покрашені стіни, стеля у всіх кімнатах, прокладені проводи при схованій проводці в борознах; установлені вимикачі, розетки, світильники, стіни та стеля пофарбовані кольоровою фарбою водоемульсійною. В 2007-2008 роках навколо будинку та подвір`я вимощені дорожньою плитою.

З 2009 року проводилася реконструкція в будинку, для забезпечення будинку водою проведений водопровід, побудована зливна яма, яка обладнана бетонними кільцями та цеглою, обладнано опалення будинку алюмінієвими батареями, встановлено твердопаливний котел «Корди» (до цього будинок мав лише пічне опалення), здійснене енергозберігаюче утеплення будинку, для чого повітряну подушку задуто монтажною піною, відремонтоване горище. Згодом проведено додаткове утеплення всього будинку пінопластом. В 2009 році побудовано гараж.

В 2011 році побудований навіс для подвір`я, для чого куплено швелер 120 мм у кількості 30 метрів, труба профільна 30 мм*30 мм у кількості 70 метрів, труба профільна 20 мм*20 мм у кількості 25 метрів, труби 80 мм у кількості 25 метрів, метал листовий оцинкований розміром 9 м*120 см у кількості 6 листів, проведено освітлення, прокладено проводку, обладнано світильниками, вимикачами, розетками. В 2012-2013 роках встановлена нова огорожа, замість старої № 1, для чого використана металева труба профільна у кількості 40 метрів, розміром 40 мм*20 мм, червона цегла 400 шт., металевий профіль 16 листів розміром 1800 см*1000 см, щебінь для монтування колон у кількості 4 тони, пісок, цемент у кількості 1500 кг. Труби покрашені ґрунтовою фарбою від іржі та корозії. В 2014 році до будинку зроблена добудова, на яку витрачено такі будівельні матеріали: шлакоблок у кількості 1000 шт., цегла 2000 шт., цемент у кількості 2 тони, щебінь у кількості 3 тони, шифер у кількості 36 штук, брус, дошки, утеплення, скловата, мінвата, гідробар`єр. На внутрішнє обладнання куплено та використано гіпсокартон у кількості 30 штук, шпаклівка, ґрунтовка, полова плитка 5,28 кв.м., плитка на стіни 7,3 кв.м., 15,3 кв.м., суміш для приклеювання плитки.

Внаслідок трудових та фінансових затрат за період перебування з відповідачем у шлюбі, тобто з жовтня 2005 року, проведених невід`ємних істотних поліпшень, бо виконані основні будівельні роботи з капітального ремонту вартість житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 значно збільшилась.

Відповідно висновку про вартість майна зі звіту про оцінку нерухомого майна № 171-170/01 від 28.08.2018 року, складеного КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ ринкова вартість житлового будинку літ. «А-і», загальною площею 43,5 кв.м., в т.ч. житловою - 25,3 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: сарай, літ. «Б», сарай, літ. «В», вбиральня, літ. «Е», ворота № і, розташованих за адресою АДРЕСА_2 бо складає 381800,00 грн., що еквівалентно 13692 дол. США.

На даний час відповідач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим виник спір щодо розподілу їх спільного сумісного майна. Відповідач йому повідомила, що має наміри продати будинок, який фактично за його кошти був куплений та приведений у придатний для проживання стан, внаслідок чого значно збільшився у вартості.

В зв`язку з чим просить визнати житловий будинок літ. «А-і», загальною площею 43,5 кв.м., в т.ч. житловою - 25,3 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: сарай, літ. «Б», сарай, літ. «В», вбиральня, літ. «Е», ворота № і, розташованих за адресою АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Визнати за ним, право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 43,5 кв.м., в т.ч. житловою - 25,3 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: сарай, літ. «Б», сарай, літ. «В», вбиральня, літ. «Е», ворота № і, розташованих за адресою АДРЕСА_2 . Стягнути з відповідача, понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив задовольнити його позовні вимоги в частині визнання спірного будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ним права власності на Ѕ частину будинку. Від позовних вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат, витрат на правову допомогу, витрат на проведення оцінки спірного будинку та витрат на проведення будівельної експертизи відмовився. Раніше в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник позивача, Поляцько О.Ю., що діє на підставі ордеру серії ДН № 049062 від 26 листопада 2018 року в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 визнала, не заперечувала проти визнання будинку АДРЕСА_1 спільною частковою власністю її та позивача, та визнання за відповідачем права власності на Ѕ частку спірного будинку.

Представник відповідача Винник З.Г., що діє на підставі ордеру серії ДН № 056021 від 16 січня 2019 року у судовому засіданні підтримала доводи ОСОБА_3 , не заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_5 , яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він працював у ТОВ «Будмеханізація» з 2002 року до 2010 року на різних посадах, ОСОБА_7 працював на підприємстві кранівником. Він був головою профкомітету на вказаному підприємстві та йому точно відомо, що підприємством працівникам видавалися позики, про що було записано в колективному договорі, для покупки або ремонту житла. Йому відомо, що позивач звертався за вдачею позики десь у 2003-2004 році. Він особисто з позивачем їздив вибирати будинок. Вони оглядали спірний будинок: біля пічки в кімнаті все було вигорівше, видно, що була пожежа, електроенергії не було. Домовилися з господарем будинку про його ціну. Будинок був у занедбаному стані, знаходився у районі «Сєвєрний» місті Слов`янську. Він доповів керівництву підприємства про обраний будинок, та тоді ОСОБА_7 дали позику на придбання будинку. Також йому відомо, що згодом, десь вже у 2005 році ОСОБА_7 поставив огорожу навколо будинку, він приїздив інколи допомагати ОСОБА_7 з будинком, оскільки товаришував з його рідним братом. Також ОСОБА_7 провів у будинок воду, побудував гараж, перекрив кришу, вони разом їздили вибирати котел, вікна для будинку. Огорожі не було, були зарослі бур`яну. Був укріплений фундамент будинку, утеплений пінопластом, без вказаних поліпшень у будинку мешкати неможна було та потім ОСОБА_7 з ОСОБА_12 туди переїхали. На момент купівлі будинку у 2003 році там ніхто не жив, там неможливо було жити. Жити вони у будинку почали у 2005 році. До основного будинку ОСОБА_7 було прибудовано ще кімнату, на що останній купляв шлакоблок. Всередині будинку ОСОБА_7 поклеїв шпалери, в будинку було гарно. Позику від підприємства ОСОБА_7 отримав 6000 грн. Позика Каратнюком була повернута шляхом відрахування із заробітної плати.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працював директором ТОВ «Будмеханізація». ОСОБА_7 доводиться йому колегою по роботі, разом вони працювали з 1995 року по 2016 рік, перебуває з ним у дружніх відносинах. Взимку 2003 року ОСОБА_7 , оскільки жив у бараці, попросив поїхати з ним подивитися будинок, разом з ними їздили голова профкому підприємства ОСОБА_14 та брат ОСОБА_7 . Будинком це було назвати складно, будівля була обгорівшою. У колективному договорі підприємства було записано, що працівникам видавалися позики на купівлю житла. Така позика була видана ОСОБА_7 у розмірі 5000 грн, яку він згодом виплатив. Будматеріали ОСОБА_7 купував та будинок приводив до ладу сам: побудував гараж, добудував кімнату, зробив навіс перед гаражем, поставив огорожу. Через який час переїхав у будинок ОСОБА_7 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_10 вказав, що десь у 1996-1997 роках його брат ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_15 , жили в гуртожитку у мікрорайоні «Артема», потім у 1998-1999 році ОСОБА_7 переїхав у барак, ОСОБА_15 у барак у мікрорайоні «Масложир». Вони то сварилися та мирилися. Потім розійшлися та ОСОБА_7 одружився на ОСОБА_16 , прожив з нею чотири чи п`ять місяців та повернувся до ОСОБА_15 . Продовжили жити разом у бараку ОСОБА_15 . Десь у 2003 році у ОСОБА_7 з`явилася можливість взяти позику на підприємстві, на якому працював, позику для купівлі житла. Він ( ОСОБА_10 ) був членом профсоюзу та був на гарному рахунку на підприємстві, тому також посприяв у наданні позики підприємством брату. Вони разом з ОСОБА_7 та ще з двома працівниками підприємства поїхали оглядати обраний Каратнюком будинок. Будинок був після пожежі, огорожа була хитка, хвіртка нормально не відкривалася, у стелі дірки, вікна горілі та гнилі. Він відмовляв брата купляти цей будинок, стан був дуже страшний, однак той наполіг, сказав, що сам будинок відремонтує. Коли поїхали до нотаріуса ОСОБА_7 пішов до нотаріуса без нього, в той момент брат не сказав йому, що оформив будинок на ОСОБА_15 , йому стало відомо про це через деякий час. Потихеньку став приводити будинок до ладу. В будинку не було водопроводу, ОСОБА_7 його провів, зробив опалення. В першу чергу вони з братом зробили стяжку будинку, щоб не розсипався. Потім вивозилося сміття з подвір`я, стіни «позадував» бетоном та утеплив пінопластом, поставив вікна, викопав вигрібну яму, приводив будинок до ладу зсередини. Згодом прибудував добудову кімнату, туалет та ванну. Стіни вирівнював гіпсокартоном. Потім побудував гараж, та навіс для машини, виклав подвір`я плиткою. Батьки ОСОБА_15 допомагали також, однак не грошима, а зусиллями по господарству. Зараз це будинок зі всіма умовами туалет, ванна, кухня в будинку, стан дуже гарний.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто по сусідству з ОСОБА_7 , у 2003 році останній купив цей будинок, він допомагав ставити огорожу, бачив, що це був не будинок, а руїни, він був готовий «для зносу». Не було нормальних вікон, перекошені двері, провисала стеля. У Каратнюка золоті руки, він пристроїв кімнату, провів у будинок воду, опалення, поміняв вікна, зробив навіс, засипав старий туалет. Приблизно років через шість заселився ОСОБА_7 з дружиною ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Звсторонами по справі він в нормальних відносинах, вони є сусідами. Свій будинок він побудував у 1991 році, застав ще попередніх хазяїв спірного будинку. ОСОБА_7 працював на автокрані та все будівництво було на ньому, завозив матеріали. Вдома у ОСОБА_7 є будь який буд інструмент, він сам робив всю роботу у будинку. ОСОБА_7 придбав спірний будинок приблизно у 2003-2004 роках, до продажу будинку в ньому ніхто не мешкав останні 2 роки, господар будинку здав його в оренду та в будинку виготовлявся керамічний посуд, були постійні перебої напруги. В будинку все закоптилося та жити там було неможливо. Після купівлі будинку ОСОБА_7 роки три чотири там ніхто не жив, будинок ремонтувався. У нього особисто ОСОБА_7 купував профіль для ремонту будинку. Двір був просто земляний, зараз там плитка, побудований гараж, в будинку проведено опалення, ОСОБА_7 робив все сам. Огорожі не було, огорожу робив ОСОБА_7 сам. Будинок зараз придатний для життя.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_7 разом працювали до 2015 року. Коли на початку 2000-х років ОСОБА_7 привіз його до спірного будинку, привозили будматеріали, робили стяжку будинку. Будинок був у занедбаному стані, весь в тріщинах, зсередини будинок також був у занедбаному стані. Йому відомо, що коли робився ремонт у будинку ОСОБА_7 з дружиною жив у «бараках», десь до 2008 року. До будинку він приїзжав неодноразово, вигружав будматеріали. Каратнюк будував гараж, та вимощував подвір`я. Також йому відомо, що ОСОБА_7 брав позику для купівлі будинку.

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що ОСОБА_7 придбав спірний будинок у 2003 році, для цього на роботі йому видали позику, він її виплачував, та коли виплатив почав потихеньку відбудовувати будинок. Вказаний будинок її батьки хотіли купити їм з чоловіком, однак коли побачили в якому будинок стані відмовилися від його купівлі, а ОСОБА_7 купив. В будинку мешкати не можна було. Каратнюк з дружиною мешкали разом в гуртожитку, потім в бараку до 2007 року, та в 2007 році переїхали у спірний будинок, в кінці року. В будинку все змінилося, у 2005 році ОСОБА_7 перекривав кришу, зробив воду, поставив огорожу, зробив ремонт зсередини будинку, зробив навіс для машини, потім гараж, потім прибудував кімнату. Спочатку в будинку було парове опалення, потім встановив котел. Був захламлений весь двір, будинок був після пожежі, все обгоріле лежало у дворі. У будинку також мешкав син ОСОБА_7 та донька ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що з 1986 року по 2015 року працював на підприємстві ТОВ «Будмеханізація». ОСОБА_7 доводився йому колегою. Мешкали вони разом з ОСОБА_7 , відповідачкою ОСОБА_15 в гуртожитку по АДРЕСА_4 . Коли почали закривати гуртожиток ОСОБА_7 з ОСОБА_15 почали мешкати в бараку. На підприємстві ОСОБА_7 дали позику для купівлі будинку. Чи виплатив позику ОСОБА_7 йому невідомо. ОСОБА_7 з ОСОБА_15 до купівлі будинку жив також у бараку на «Масложирі». З дружиною ОСОБА_16 він був одружений місяці чотири, потім повернувся до ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_23 пояснила, що вона придбала головний бухгалтером у ТОВ «Будмеханізація». ОСОБА_7 працював на підприємстві та прийшов до директора з заявою про видачу позики для купівлі будинку, позику йому було видано, та згодом її погасив у повному обсязі. Будинок вона бачила з фасаду, бо недалеко мешкає від спірного будинку. Будинок був «не жилий», туди потрібно було вкладати кошти та зусилля. Подвір`я було в жахливому стані, вікна були страшні облізлі. Точну суму позики вона не пам`ятає.

Від допиту в якості свідка ОСОБА_5 позивач та його представник в судовому засіданні відмовилися, вказали що вона не володіє інформацією щодо спірного будинку.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживали однією сім`єю в період часу з 2001 року по 2018 року. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В зв`язку з цим, судом у відповідності із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з договору купівлі продажу від 13 березня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Мурадовою С.Г., 13 березня 2003 року ОСОБА_8 придбала будинок АДРЕСА_2 з прилеглими до нього побутовими та господарським будівлями та побудовами житловою площею 25,3 м2 за 6000 грн (а.с.14).

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 10 липня 2018 року Відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_8 20 жовтня 2005 року уклала шлюб з ОСОБА_1 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.12).

З довідки № 2005-4/0.45/01 від 18 липня 2018 року, виданої директором КП «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що право власності на будинок АДРЕСА_1 , станом на 01 січня 2013 року зареєстроване за ОСОБА_8 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Мурадовою С.Г. 13 березня 2003 року (а.с.13).

З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 вбачається що він виготовлений на замовлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15-19).

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна № 171170/01 виготовленого 26 листопада 2018 року на замовлення ОСОБА_1 КП «Бюро технічної інвентаризації», вартість будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 43,5 м2, житловою площею 25,3 м2 становить 381 800 грн, без урахування ПДВ (а.с.21). Вказані відомості також підтверджуються висновком про вартість майна (а.с.22-36).

З довідки, виданої ТОВ «Будмеханізація» № 18 від 03 серпня 2018 року директором ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_1 , який працював на вказаному підприємстві автокранівником, у 2003 році отримав позику у розмірі 5000 грн для купівля житлового будинку (а.с.37).

З акту № 504 від 13 липня 2018 року затвердженого комітетом мікрорайону «Північний», вбачається, що будинок АДРЕСА_2 , прийнятий в експлуатацію 19 листопада 2007 року, що підтверджують сусіди ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (а.с.38).

ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з 19 листопада 2007 року по теперішній час, що вбачається з акту № 858 від 28 листопада 2008 року, затвердженого комітетом мікрорайону «Північний», та що підтверджують сусіди ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (а.с.81).

Як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійнгого фонду України форми ОК-5 ОСОБА_1 з 2003 року по 2016 рік працював у ТОВ «Будмеханізація» (а.с.39-41).

На підтвердження купівлі позивачем будматеріалів та меблів для спірного будинку, в судовому засіданні було досліджено (а.с.42-49):

- накладну № 172 від 11 червня 2016 року, згідно якої було куплено 8 найменувань товару на загальну суму 9268 грн плитку «Ялта», затирку та інше;

-накладну без номеру від 23 квітня 2015 року, з якої вбачається, що було придбано 8 найменувань товару на суму 6000 грн комплект «Славута», дзеркало, тумба, раковина, сифон та ін.;

- товарний чек № 1395а без дати, згідно якої у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , було куплено товар на суму 7230 грн вензель, лиштви, вхідні двері та ін.;

- бланк замовлення на готовий виріб- вензель коробка брус, наличники, замовлення № 1603 від 20 листопада 2015 року, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », замовник ОСОБА_24 , вартість послуг 1770 грн;

- видаткові накладні: № 7629 від 23 жовтня 2015 року на 5 найменувань товару на суму 480 грн гіпсокартон стін, перлфікс, петлі метелик та інше, № 8227 від 07 листопада 2015 року на 2 найменування товару вартістю 111 грн саморіз дерево, перлікс, № 6432 від 26 вересня 2015 року на сім одиниць найменувань товару - саморіз дерево, перлікс, гіпсокартон, піна, № 5910 від 15 вересня 2015 року на шість найменувань товару на суму 2213 грн гіпсокартон стін, гіпсокартон влаг., гіпсокартон стельовий, перлікс, швидкий монтаж, саморіз дерев., № 4483 від 10 серпня 2015 року на два найменування товару на суму 149 грн токан пенопласт, профіль, № 8611 від 20 листопада 2015 року на одну одиницю найменування товару на суму 109 грн гіпсокартон влаг, № 6811 від 05 жовтня 2015 року на два найменування товару на суму 120 грн рідкі гвозді, піна, № 5076 від 26 серпня 2015 року на три найменування товару на суму 668 грн пінопласт, токан, момент, № 6810 від 05 жовтня 2015 року на два найменування одиниці товару на суму 360 грн петлі метелик, защеп, № 4326 від 05 серпня 2015 року на дві одиниці найменування товару на суму 243,50 грн токан пінопласт, № 8334 від 11 листопада 2015 року на три одиниці найменування товару на суму 98 грн коробка, бетон, № 5791 від 12 вересня 2015 року на дві одиниці найменування товару на суму 319 грн пінопласт 5, токан, № Ч-000004294 від 14 березня 2014 року на одну одиницю найменування товару на суму 3526 грн трійники, кут, труба каналізаційна, муфта та ін., № 5637 від 31 липня 2017 року на одне найменування товару на суму 210 грн;

- чек № 4730 від 02 квітня 2015 року на вісім найменувань товару на 167 грн, товарний чек від 12 серпня 2016 року на суму 19160 грн труба, крани.

З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 104222 від 02 березня 2003 року, вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_9 на підставі договору купівлі продажу № 1-2559 від 14 липня 1989 року, загальна вартість нерухомого майна становить 7515 грн (а.с.64).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 0 від 08 лютого 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 20 листопада 1999 року. З свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого повторно 08 лютого 2019 року, вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано (а.с.99-100).

З висновку експерта № 3516-3519 за результатами судової будівельнотехнічної експертизи, складеного 19 листопада 2020 року, вбачається, що вартість поліпшень, на час проведення експертизи, проведених з 20 жовтня 2005 року по теперішній час в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 без урахування самочинного будівництво прибудови, становить 146 731,75 грн. Також експертом встановлено, що на момент огляду виконані поліпшення у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 згідно Звіту «Про науково дослідну роботу методичні рекомендації з визначення частки у нерухомому майні в наслідок проведення невід`ємних поліпшень», затв. Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України 17.12.2017 (№ держреєстрації 0117U005012) є істотними, також згідно наказу Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 р. № 150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", зареєстрований у Мін`юсті України 21.08.2004 р. за № 1046/9645 відносяться до капітального будівництва. У вартісному вираженні від домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 поліпшення складають 146 731,75 грн., що складає 29,17 %. Вартість будинку АДРЕСА_2 , відповідно до матеріалів, які зберігаються в КП «БТІ м. Слов`янська», станом на день його придбання 13 березня 2003 року складала 36 725 грн.

Відповідно до статті 22 КпШС України, який був чинним до 01 січня 2004 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Частиною першою статті 25 КпШС України визначено, що якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя (аналогічні положення містить стаття 62 СК України).

Але при цьому обмежуються саме права особистої власності одного з подружжя, а відтак зменшується обсяг правомочностей колишнього одноособового власника.

Зі змісту статті 62 СК України вбачається, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником.

Істотність має визначальне значення, так як необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи у остаточному об`єкті.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15-ц (провадження № 14-114цс20) зробила висновок, що істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя.

Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна.

Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.

За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості.

Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не буде надавати підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт не зазнав і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість майна.

Другий чинник істотності такого збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном.

Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що законодавець у статті 62 СК України не називає їх як підстави для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном.

В іншому випадку, у разі збільшення вартості майна внаслідок тенденції загального удорожчання об`єктів нерухомості, інфляційних та інших об`єктивних процесів, не пов`язаних з внесками подружжя чи одного з них, визнання особистого майна одного з подружжя спільною сумісною власністю подружжя буде нести, як наслідок, непропорційне втручання у власність майна одного з подружжя, який набув таку власність до шлюбу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23 листопада 2020 року (провадження № 61-15049св18).

Як вбачається з висновку експерта: вартість поліпшень, проведених з 20 жовтня 2005 року по теперішній час у житловому будинку 146 731,75 грн, що у вартісному вираженні складає 29,17 %; вартість будинку станом на день його придбання складала 36 375 грн. Тобто, якщо враховувати вартість поліпшень проведених у житловому будинку та різницю, між вартістю домоволодіння, то вони є настільки суттєвими, що вказують на істотність збільшення вартості спірного нерухомого майна в період шлюбу за рахунок спільних трудових та грошових затрат сторін у справі.

Згідно частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частина четверта статті 368 ЦК).

Надаючи судам роз`яснення з метою забезпечення правильного й однакового застосування законодавства, яке регулює правовідносини щодо укладення, припинення шлюбу, визнання його недійсним та майнових прав подружжя Пленум Верховного Суду України в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК (2947-14), ч.3 ст.368 ЦК (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть, бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо (частина друга пункту 23).

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох ( частина третя пункту 23).

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно вимог ст.70 СК України, в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі зазначених норм, доказів у справі, слід дійти до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, і визнання права власності на Ѕ частину в майні кожного з сторін, оскільки позивачем доведено, що з часу придбання ОСОБА_25 спірного майна, а саме будинку АДРЕСА_2 , істотно збільшилась його вартість, якісні характеристики саме в період шлюбу з ОСОБА_3 , завдяки наявності спільних трудових і грошових витрат ОСОБА_1 , що підтверджується також висновком експерта, що жодною зі сторін не оспорювалось.

Отже необхідно визнати житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 43,5 м2, житловою площею 25,3 м2, з господарськими будівлями та спорудами: сарай, літ. «Б», сарай, літ «В», вбиральня, літ «Е», ворота № 1, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та розділити його між сторонами, визнавши за кожним по Ѕ частині спірного житлового будинку.

Як вбачається з ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 грудня 2018 року, на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 було накладено арешт.

Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Позивач не вимагає компенсації понесених ним судових витрат.

На підставі ст.ст. 15, 16, 252-256, 261, 319, 321, 331, 355, 364, 368 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 61, 62, 63 Сімейного кодексу України, ст. 22, 24, 25 Кодексу про шлюб та сім`ю, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 89, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна задовольнити повністю.

Визнати житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 43,5 м2, житловою площею 25,3 м2, з господарськими будівлями та спорудами: сарай, літ. «Б», сарай, літ «В», вбиральня, літ «Е», ворота № 1, розташований за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на Ѕ частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 43,5 м2, житловою площею 25,3 м2, з господарськими будівлями та спорудами: сарай, літ. «Б», сарай, літ «В», вбиральня, літ «Е», ворота № 1, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на Ѕ частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 43,5 м2, житловою площею 25,3 м2, з господарськими будівлями та спорудами: сарай, літ. «Б», сарай, літ «В», вбиральня, літ «Е», ворота № 1, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 грудня 2018 року, а саме якою було накладено арешт на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 продовжують діяти протягом 90 (дев`яноста) днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24 грудня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна