Провадження № 22-ц/802/94/20 Категорія: 39 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання - Лимаря Р. С.,

представника позивачів - ОСОБА_4,

представника відповідача ТОВ «ФК «Єврокредит» - Кондратюка В. В.,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», Державного підприємства «СЕТАМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», третя особі на стороні відповідача без самостійних вимог - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , про визнання недійсними електронних торгів за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із зазначеним позовом.

Покликалися на те, що 09 липня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум»), та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0523/08/22-CLNv, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 70 000 доларів США, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісію згідно умов договору та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, передбачені договором.

09 липня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1810, згідно умов якого майновий поручитель передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення - нотаріальну контору (літер А-2) загальною площею 24.8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначали, що постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних та 14 березня 2014 року запроваджена тимчасова адміністрація.

В подальшому, згідно рішення виконавчої дирекції ФГВФО комітету з питань організації продажу активів про затвердження умов продажу № 21/16 від 16 березня 2016 року, було затверджено умови продажу права вимоги за кредитним договором № 0523/08/22-CLNv від 09 липня 2008 року та 26 вересня 2016 року були проведені електронні торги з реалізації права вимоги за вказаним кредитним договором - нежилого приміщення нотаріальної контори (літер А-2) загальною площею 24,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем яких стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» (далі - ТОВ «ФК «Єврокредит»).

Позивачі також вказували, що вказані торги були проведені із порушенням норм чинного законодавства та повинні бути визнані недійсними, оскільки сума заборгованості по кредитному договору, яка була виставлена на продаж Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», суперечить реальній сумі заборгованості позичальника перед кредитором. Так рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2010 року розірвано кредитний договір № 0523/08/22-CLNv від 09 липня 2008 року, укладений між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 , а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за вказаним договором у розмірі 38 157,80 доларів США та звернуто стягнення на нерухоме майно, яке перебуває в заставі банку - нежиле приміщення нотаріальної контори (літер А-2) загальною площею 24,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час у Другому відділі державної виконавчої служби відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0523/08/22-CLNv від 09 липня 2008 року.

За період з 16 вересня 2011 року по 30 червня 2014 року позичальником було сплачено на рахунок кредитора 13 084,66 доларів США і залишок заборгованості станом на день проведення електронних торгів становив 25 073,14 доларів США та 1 820 грн судових витрат, що менше ніж сума вимоги, яка була зазначена в публічному паспорті активу.

З огляду на це вважають, що проведені електронні торги з реалізації права вимоги за кредитним договором порушують права позичальника, як сторони кредитного договору, оскільки всупереч наявного рішення суду про стягнення боргу, розірвання кредитного боргу та частковим виконанням позичальником своїх зобов`язань по сплаті заборгованості, кредитор продає (відступає) завищену суму заборгованості за кредитним договором третій особі, чим в односторонньому порядку збільшує обсяг відповідальності боржника перед новим кредитором.

Крім того, на Веб-сайті Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ») про лот № 169746 була вказана інформація, що на продаж виставлялось право вимоги за кредитним договором № 0523/08/22-CLNv нежиле вбудоване приміщення нотаріальної контори (літер А-2) загальною площею 24,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак жодним чином не було обумовлено, що на продаж також виставлено і право вимоги за іпотечним договором.

Ураховуючи наведене, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили суд визнати недійсними електронні торги, що були проведені ДП «СЕТАМ» за заявкою ПАТ «Банк Форум» з реалізації лоту № 169746, а саме: право вимоги за кредитним договором № 0523/08/22-CLNv нежилого приміщення нотаріальної контори (літер А-2) загальною площею 24,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , результати яких було оформлено протоколом № 200672 електронних торгів від 26 вересня 2016 року та переможцем яких визнано ТОВ «ФК «Єврокредит».

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неправильну оцінку судом зібраних доказів та невідповідність висновків суду обставинам справи, просили оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким їх позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки судом не взято до уваги, що за період з 16 вересня 2011 року по 30 червня 2014 року позичальником (до виставлення на продаж права вимоги за кредитним договором) було сплачено на рахунок первісного кредитора 13 084,66 доларів США і залишок заборгованості за кредитним договором становив 25 073,14 доларів США. Проте, відповідно до договору відступлення права вимоги № 241-ф від 05 жовтня 2016 року, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Єврокредит», на підставі протоколу № 200672 проведення електронних торгів від 26 вересня 2016 року щодо реалізації права вимоги за кредитним договором № 0523/08/22-CLNv від 09 липня 2008 року, сума заборгованості позичальника перед кредитором складає 53 068,32 доларів США, що на думку позивачів, є порушенням їх майнових прав. ПАТ «Банк Форум» на продаж було виставлено право вимоги за вказаним кредитним договором із неіснуючою сумою заборгованості, тим самим діями банку вдвічі було збільшено обсяг їх відповідальності як позичальника так і майнового поручителя. Тому вважають, що суд першої інстанції безпідставно відмовив їм у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ТОВ «ФК «Єврокредит», вважаючи оскаржуване рішення правильним по суті і справедливим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних і беззаперечних доказів того, що при проведенні електронних торгів було допущено порушення вимог чинного законодавства та прав позивачів.

Такий висновок суду є правильний.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 липня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0523/08/22-CLNv, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 70 000 доларів США, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісію згідно умов договору та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, передбачені договором (а.с.7-8).

09 липня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1810, згідно умов якого майновий поручитель передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення - нотаріальну контору (літер А-2) загальною площею 24,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

Судом також встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних та 14 березня 2014 року запроваджена тимчасова адміністрація.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО комітету з питань організації продажу активів про затвердження умов продажу № 21/16 від 16 березня 2016 року, було затверджено умови продажу права вимоги за кредитним договором № 0523/08/22-CLNv від 09 липня 2008 року та 26 вересня 2016 року були проведені електронні торги з реалізації права вимоги за вказаним кредитним договором - нежилого приміщення нотаріальної контори (літер А-2) загальною площею 24,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем яких стало ТОВ «ФК «Єврокредит» (а.с.15-16).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі свої вимоги обґрунтовували тим, що вказані торги були проведені із порушенням норм чинного законодавства та повинні бути визнані недійсними, посилаючись на те, що сума заборгованості по кредитному договору, яка була виставлена на продаж Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», суперечить реальній сумі заборгованості позичальника перед кредитором. Так рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2010 року розірвано кредитний договір № 0523/08/22-CLNv від 09 липня 2008 року, укладений між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 , а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за вказаним договором у розмірі 38 157,80 доларів США та звернуто стягнення на нерухоме майно, яке перебуває в заставі банку - нежиле приміщення нотаріальної контори (літер А-2) загальною площею 24,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст. ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15.

Крім того, у вказаній постанові зазначено про необхідність дослідження судом обставини щодо того, чи впливають порушення, допущені при підготовці та проведенні прилюдних торгів, на права позивача.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі за № 6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року при вирішенні спорів про оскарження проведення відкритих торгів (аукціону) судам слід перевіряти, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи були порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону при проведенні відкритих торгів (аукціонів), а порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, у чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

В ст. 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Дана норма кореспондується зі ст. 12 ЦПК України, згідно з якою цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положення ст. 175 ЦПК України містять вимоги щодо необхідності зазначення у позовній заяві вимог щодо предмета спору та їх обґрунтування. При цьому позовна заява, зокрема, повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Наведене свідчить про те, що при зверненні до суду позивачу необхідно обґрунтувати в чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів, а також довести наявність цих порушень.

В даному випадку підлягає доведенню позивачами порушення їх прав та законних інтересів в результаті проведення електронних торгів.

Зі змісту ч. 1 ст. 8 Конституції України випливає, що охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Конституційний Суд України в своєму рішенні № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року роз`яснив, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Для розуміння поняття «охоронюваний законом інтерес» важливо врахувати й те, що конфлікт інтересів притаманний не тільки правовим і не правовим інтересам, а й конгломерату власне законних, охоронюваних законом і правом інтересів. Поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Натомість ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції позивачі не надали доказів, які б свідчили про порушення їх прав та законних інтересів в результаті проведення спірних електронних торгів з реалізації права вимоги по кредитному договору № 0523/08/22-CLNv від 09 липня 2008 року.

Посилання позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на порушення переліку законодавчих та нормативних актів, вимоги яких, на їх думку, були порушені при проведенні електронних торгів, не свідчать про порушення прав позивачів.

А тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що визнання правочину недійсним, як спосіб захисту, не може бути застосовано у випадку звернення до суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів без зазначення, які права та інтереси позивачів були порушені.

Слід також зауважити, що відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 04 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Форум» як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим. Повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «Банк Форум» припинено.

У випадку, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, суд відмовляє у відкритті провадження у справі (п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України), а у разі, коли провадження у справі вже відкрито, - закриває таке провадження (п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України). Проте, якщо суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи-сторони у спорі чи припинення юридичної особи-сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для його скасування в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі (ч. 3 ст. 377 ЦПК України). Аналогічно не можна скасувати у касаційному порядку повністю чи частково із закриттям провадження у справі законне й обґрунтоване рішення суду першої або апеляційної інстанції (ч. 3 ст. 414 ЦПК України).

ПАТ «Банк Форум» до його ліквідації відступило право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Єврокредит». Отже, незважаючи на припинення відповідача шляхом ліквідації, тобто без універсального правонаступництва цієї юридичної особи, потребує вирішення питання щодо її процесуального правонаступництва з огляду на наявність інформації про перехід права вимоги за кредитним договором до іншої особи (сингулярне правонаступництво).

Відомості з ЄДР можуть підтверджувати факт правонаступництва юридичної особи у випадку її припинення шляхом реорганізації. Проте у випадках заміни сторони у зобов`язанні такі відомості не підтверджують правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи, яку замінили. Іншими словами, інформація, відображена в ЄДР щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у п. п. 29 і 30 ч. 2, п. п. 14 і 15 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації.

З огляду на зазначене, не є підставою для закриття провадження у справі повністю або частково інформація про припинення шляхом ліквідації юридичної особи-сторони у справі (інформація про відсутність універсального правонаступництва юридичної особи), якщо спірні правовідносини допускають сингулярне правонаступництво прав та обов`язків цієї особи, і до такого припинення відбулася заміна відповідної юридичної особи як сторони у зобов`язанні, якого стосується спір.

Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідає вимогам закону.

Наведені позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в апеляційній скарзі доводи щодо невідповідності рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення ним норм матеріального права, не спростовують правильних висновків суду, а є його власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи і не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: