Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3528/19 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 47 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Пеклін Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №278/3528/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Юніверсал» про припинення обтяження нерухомого майна

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2020 року, яке ухвалено суддею Дубовік О.М. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

Позивач у грудні 2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив витребувати у відповідача з незаконного користування земельну ділянку, яку він успадкував відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_3 . Змінивши у процесі розгляду справи предмет позову (а.с. 57-58), позивач, просив припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження земельної ділянки площею 1,8391 га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вересівська сільська рада, кадастровий номер :01:000:0265, відповідно договору оренди землі № 35, який укладено між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Юніверсал» 01 березня 2014 року, № запису 30068559, дата державної реєстрації договору 14.07.2014 р.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та хвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що рішення суду прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи без надання належної оцінки доказам по справі. Скаржник зазначив, що суд безпідставно визнав продовженим строк дії договору про оренду земельної ділянки до 14.07.2031 р, оскільки відповідач підтвердив, що у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди не користується земельною ділянкою; додаткова угода не укладалась, тому і реєстрація продовження дії такого строку не вносилась. У зв`язку з чим позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки припинив свою дію саме 01 березня 2019 року.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу, відповідач не скористався.

В судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення його вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Хоча були повідомленні про день та час слухання справи належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду відповідає.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 01 березня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Юніверсал» укладено договір № 35 оренди земельної ділянки площею 1,8391 га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вересівська сільська рада, кадастровий номер :01:000:0265, строком на 5 років з моменту державної реєстрації права оренди (а.с.73-75).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

30 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,8391 га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вересівська сільська рада, кадастровий номер :01:000:0265 (а.с.6).

Не маючи наміру продовжувати строк дії договору оренди землі, позивач 18 лютого 2019 року надіслав на адресу відповідача повідомлення про припинення Договору оренди землі № 35 від 14.03.2014 р. (а.с.9).

29 червня 2019 року позивач повторно надіслав відповідачу повідомлення про припинення договору оренди земельної ділянки з 15.07.2019 р. (а.с.10).

У лютому 2020 року позивач звернувся до Житомирського міського голови Сухомлина С.І. із заявою про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №30068559 від 14.07.2014 про право ТОВ «Агро-Юніверсал» оренди земельної ділянки площею 1,8391 га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вересівська сільська рада, кадастровий номер :01:000:0265 на підставі договору оренди землі № 35 від 14.07.2014 та додаткової угоди від 06.12.2016. На що отримав роз`яснення про порядок та підстави проведення державним реєстратором реєстраційних дій (а.с.59-60, 61).

З відповіді приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Мокрецької О.О. від 22.09.2020 р. вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про зареєстроване право оренди земельної ділянки терміном дії на п`ять років до 01.03.2019 р. згідно Договору оренди землі № 35 від 01.03.2014, окрім цього наявна Додаткова угода від 06.12.2016 р, у якій зазначено строк оренди земельної ділянки до 14.07.2031 р, проте без зазначення реєстрації продовженого строку оренди земельної ділянки до вказаної дати. У зв`язку з тим, що орендар зможе у будь-який момент звернутися із заявою про внесення відповідних змін щодо строку оренди земельної ділянки, це виключає можливість внесення запису про державну реєстрацію припинення права оренди за заявою власника-орендодавця.

З надісланих на запит суду першої інстанції електронних копій документів на паперових носіях реєстраційної справи № 220 щодо оренди земельної ділянки 1,8391 га, кадастровий номер :01:000:0265 вбачається, що 06 грудня 2016 року ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Юніверсал» уклали додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01 березня 2014 року № 35, якою змінили строк його дії, зазначивши, що він дійсний до 14 липня 2031 року (а.с.183).

Вказана додаткова угода стала підставою внесення запису у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень 14 липня 2017 року за № 6365624 (а.с.184).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір оренди земельної ділянки на момент звернення до суду не припинив свою дію. Додаткова угода є чинною до 14 липня 2031 року, хоча сторони цей факт заперечували, проте не надали доказів для спростування презумпції правомірності вказаного правочину, встановленої ст. 204 ЦК України. У зв`язку з чим, не знайшовши підтверджень порушення прав позивача незаконними діями відповідача, суд відмовив у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст. 15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення (ст. 631 ЦК).

Відповідно до положень ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ст. 210 ЦК України).

Відповідно до статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3.1 Договору №35 договір укладено на п`ять років з моменту державної реєстрації права оренди з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. 06 грудня 2016 року сторони договору уклали Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки, відповідно за якою дійшли згоди пункти 2.4, 3.1, 4,2 викласти в новій реакції. Зокрема, пунктом 3.1 визнали, що Договір дійсний до 14.07.2031 р. з моменту державної реєстрації права оренди з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Відповідно до п.4 ця Угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі зареєстрованого у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 14.07.2014 за № 6365624.

Пунктом 12.1 договору оренди землі від 01 березня 2014 року визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Частиною першою статті 30 Закону визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Вказана норма повністю кореспондується з приписами п.2 ч.1 ст.4 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Для внесення вперше відомостей про право оренди земельних ділянок до Державного реєстру прав за іншим суб`єктом орендних відносин, має передувати державна реєстрація припинення права оренди земельної ділянки за попереднім суб`єктом правовідносин.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Оскільки при здійсненні державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визначальним є саме підстава припинення договору оренди, то крім заяви і сплати державного мита, основним є документ, що підтверджує припинення права оренди земельної ділянки.

Таким чином, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки має значення момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна, кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

При цьому, додаткова угода від 06 грудня 2016 року вчинена у письмовій формі відповідно до вимог статті 207 ЦК України.

Позивач пред`явив вимоги про припинення обтяження речового права у зв`язку із закінченням строку договору оренди земельної ділянки № 35 від 01.03.2014 р, на який його укладено. Вимог про визнання додаткової угоди від 06.12.2016 р. недійсною позивачем не заявлено, а відповідно до статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши фактичні обставини у справі, дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не порушені права позивача.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367,368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2020 року.

Головуючий Судді