№ 207/1373/17
№ 2/207/394/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

за участю

представників позивача Усенко С.О., Заруднього І.В.

представника відповідачів Верезуба П.В.

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою приватного підприємства «Світлана-2000» до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове об`єднання», Товарна біржа «Європейська», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними інвентаризаційних описів інвентаризації нежитлового приміщення, звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки нежитлового приміщення, аукціону (торгів) та договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними інвентаризаційні описи інвентаризації нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 264,63 кв.м., оформлений Протоколом проведення аукціону, серія та номер: 1, які були затверджені Кам`янською міською радою;

визнати недійсним звіт про оцінку майна та висновок про вартість об`єкта оцінки нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 264,63 кв.м., який було проведено суб`єктом оціночної діяльності та погоджений з Кам`янською міською радою;

визнати недійсним договір купівлі-продажу №1901/17/1 від 19.01.2017 року нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , покупцем за яким є ОСОБА_2 ;

визнати недійсним аукціон з продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 264,63 кв. м., оформлений Протоколом проведення аукціону, серія та номер 1, виданий Товарною Біржею «Європейська» 19.01.2017 року;

стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 01 квітня 1998 року між приватним підприємством «Світлана-2000» та Управлінням ЖКХ м. Дніпродзержинська (КП «ДЖО») було укладено договір оренди нежитлового приміщення, магазина площею 264,8 м. кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, після закінчення терміну дії договору оренди, останній неодноразово був пролонгований шляхом переукладання. Зокрема, були укладені аналогічні за змістом договори від 2001 року, 2004 року, 2005 року, 2006 року, 2007 року, 2008 року.

І в останнє 03.11.2014 року, на підставі наказу директора департаменту комунальної власності та земельних відносин № 02/313 від 03.11.2014 року, між Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради (Орендодавець) та Приватним підприємством «Світлана-2000» (Орендар), за участі Балансоутримувача КП «ДЖО» - було шляхом укладення нового договору пролонговано договір оренди нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 , що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська (м. Кам`янське).

При цьому, протягом використання Позивачем цього нерухомого майна на умовах договорів оренди - відповідно до положень п. 4.2.2 договору від 1998 року, п. 6.2 договорів від 2001 року, 2004 року, 2005 року, 2006 року, 2007 року, 2008 року, орендар мав право виконувати поточний та капітальний ремонт за власні кошти по узгодженню з орендодавцем, а також з дозволу орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переоснащення, що зумовлює поліпшення його якості.

Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 541 від 04.08.2004 року «Про дозвіл на реконструкцію з розширенням нежитлового приміщення, що знаходиться в оренді, під магазин продовольчих товарів з кіосками та більярдним клубом за адресою: АДРЕСА_2 », - Приватному підприємству «Світлана-2000» дозволено реконструкцію з розширенням нежитлового орендованого приміщення під магазин продовольчих товарів з кіосками, кафе та більярдним клубом за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, рішенням Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 269 від 11.04.2008 року «Про прийняття в експлуатацію магазину непродовольчих товарів з кіосками та кафе за адресою: АДРЕСА_2 (вбудоване приміщення № 37)», затверджено акт Державної приймальної комісії про прийняті в експлуатацію об`єкта «Реконструкція з розширенням нежитлового приміщення, що знаходиться в оренді, під магазин продовольчих товарів з кіосками та кафе за адресою: АДРЕСА_2 », загальною площею 274, 3 кв. м.

Отже, після виконаних робіт з поліпшення та переобладнання об`єкту оренди, зроблених з відома та за згодою Орендодавця, які якісно змінили об`єкти оренди, значно покращили його технічний стан та підвищили його вартість, загальна площа об`єкту збільшилась - до 274,32 кв. м. , та сам об`єкт набув нових властивостей.

Наведені факти також встановленні рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2012 року та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.10.2012 року по господарській справі № 14/5005/3026/2012 за позовом Приватного підприємства «Світлана-2000» до Дніпродзержинської міськради та Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська (м. Кам`янське) про визнання права власності на частку в майні.

Таким чином, рішеннями судів в господарській справі № 14/5005/3026/2012, встановлено, що предмет оренди, а саме: комунальне майно - нежитлове приміщення, розміщене за адресою: АДРЕСА_2 , - зазнало значних змін під час проведення реконструкції і відповідних поліпшень, площа збільшилася на 9,72 м. кв. та в цілому становть 274, 32 м. кв.

Однак ані Дніпродзержинська міська рада, ані Фонд комунальної власності після реконструкції та збільшення площі приміщень за рахунок добудови, відповідної реєстрації цих змін не провели, й компенсацію Орендарю не сплачували, тож право власності на цю частину майна не було зареєстровано, та в оренду ПП «Світлана-2000» продовжували передавати тільки ту части майна (площу), яка була зареєстрована за Орендодавцем згідно з реєстраційними відомостями реєстрів. Хоча, загальна площа об`єкта з врахуванням прибудови виконаної ПП «Світлана-200 змінилась.

Договором Оренди укладеним в 2014 році визначено, що Договір укладений на строк до моменту відчуження, але не більше ніж на два роки та одинадцять місяців, та діє з 13 листопада 2014 року до 12 жовтня 2017 року включно.

Свої обов`язки за Договором оренди Орендарем виконуються належним чином. Про сумлінність Орендаря й виконання усіх обов`язків, які на нього покладені за договором в строки та умовах передбачені договірними зобов`язаннями також свідчить і той факт, що Орендар є користувачем зазначеного нежитлового приміщення вже значний час, а саме понад 19 років.

Однак, в квітні 2017 року, при підготовці документів до міської ради на чергову пролонгацію договору, було зроблено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер документа: 84413441, дата та час формування: 06.04.2017 року, 12:43:13), щодо держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно - нежитлове приміщення, за адресою АДРЕСА_2 , з якої вбачається, що змінився власник майна, й спірний об`єкт нерухомості відтепер належний ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що зміни у праві власності щодо запитуваного об`єкта нерухомого майна відбулися 08.02 2017 року (номер запису:18961393), на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1901/17/1, виданий 19.01.2017 року Товарною Біржею «Європейська»; власником майна значиться ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Також, вбачається, що надалі об`єкт нерухомості декілька разів відчужувався, про що містяться відповідні записи у реєстрі нерухомого майна:

1. Номер запису державної реєстрації 19076288 від 17.02.2017 року, на підставі: договору дарування 1/2 частки нежитлового приміщення № 240, виданий 17.02.2017 року, власником за яким є ОСОБА_5 ;

2. Номер запису державної реєстрації № 19257634 від 01.03.2017 року, на підставі: договору купівлі-продажу 1/2 частки нерухомого майна, серія та номер: реєстр. № 474, виданий 01.03.2017 року, власником за яким є ОСОБА_4 ;

3. Номер запису державної реєстрації № 19258518 від 01.03.2017 року, на підставі: договору купівлі-продажу 1/2 частки нерухомого майна, серія та номер: реєстр. № 479, виданий 01.03.2017 року, власником за яким є ОСОБА_3 .

Також вбачається, що Кам`янська міська рада - надала згоду на відчуження комунального майна, яке обліковувалось на балансі комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання», в тому числі і нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею - 264,63 м. кв., залишковою вартістю 1 629,29 грн., та вартістю за експертною оцінкою - 1 354 017, 00 м. кв. Підставою для цього є вказане рішення Кам`янської міської ради № 345-10/VII від 30.09.2016 року про надання згоди на відчуження комунального майна, яким був затверджений перелік майна на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» для задоволення пред`явлених кредиторами вимог.

Однак, станом на момент укладення Договору купівлі-продажу, серія та номер: 1901/17/1 від 19.01.2017 року та відчуження комунального нерухомого майна нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею - 264,63 м. кв., - Товарною Біржею «Європейська» не було враховано того, що: об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_2 має відмінну площу від тієї, яка зазначена в реєстрі, і становить не 264,63 м.кв., а 274,32 м. кв. Договір оренди саме цього нерухомого майна від 03.11.2014 року був діючим, оскільки строк його дії, відповідно до умов договору, встановлено до 12.10.2017 року, й відповідно до положень Договору оренди від 03.11.2014 року, п. 10.3 - зміни умов цього Договору або його розірвання допускається за взаємною згодою сторін.

Все це в сукупності є свідченням грубих порушень допущених під час підготовки до продажу майна та проведення процедури торгів, та неправомірності дій посадових осіб, організаторів торгів, оцінювача та ін.

На думку Позивача, при реалізації спірного майна, був порушений порядок підготовки об`єкта до проведення аукціону.

Суб`єктом оціночної діяльності спірний об`єкт взагалі не ідентифікувався, та оцінку було проведено без фактичного огляду майна, яке виставлено для продажу, відповідно інформація щодо продажу об`єкта не публікувалась (повної інформації щодо об`єкта не вказано).

Щодо результатів аукціону - фактично було відчужено об`єкт без визначення його фактичного стану, та продано майно, яке існує тільки на папері, але фактичний його стан відрізняється від вказаного. Тобто вчинено завідомо фіктивний правочин.

Орендодавець, вчиняючи дії щодо відчуження нерухомого майна, яке є предметом Договору оренди від 03.11.2014 року, фактично вчинив дії направлені на використання нерухомого майна, яке є предметом оренди, для власних потреб й в інтересах третіх осіб та не здійснивши при цьому письмового попередження Орендаря про наміри відчуження майна, яке є предметом Договору оренди від 03.11.2014 року.

Приписами ч. 2 ст. 319 ЦК України передбачена можливість встановлення законом обмежень дій власника щодо свого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 777 ЦК України, наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Також, нежитлові приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , були на праві комунальної власності належні територіальній громаді м. Кам`янське Дніпропетровської області.

З огляду вищезазначеного рішення Кам`янської міської ради № 345-10/ VII від 30.09.2016 року про надання згоди на відчуження комунального майна вбачається, що згода на продаж комунального майна дана в рамках проведення заходів щодо ліквідації комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» з метою погашення кредиторської заборгованості та на виконання рішення міської ради № 825-37/VI від 26.06.2013 року «Про припинення юридичної особи - комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» шляхом ліквідації».

Ліквідаційною комісією КП «ДЖО» проведено конкурс з визначення суб`єкта із проведення торгів (аукціону) нерухомого майна підприємства. За результатами конкурсу переможцем визначено Товарну біржу «Європейська» (м. Кам`янске, вул. Васильєвська, 64).

Однак, до того як провести конкурс, щодо обрання торгуючої організації, з продажу майнових активів боржника, ліквідатор мав забезпечити проведення попередньої інвентаризації, за десять днів до проведення оцінки майна КП «ДЖО» як визначено ч. 2 п.7 постанови №1033 від 25.11.2015 року «Про внесення змін до Методики оцінки майна», та вказано, що проведення інвентаризаційною комісією попередньої інвентаризації необоротних активів та затвердження її результатів у визначеному законодавством порядку у строк, що не перевищує 15 календарних днів після дати попередньої інвентаризації, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати оцінки.

Однак, нежитлові приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 ,- понад 19 років (з 1998 року) перебувають в оренді у ПП «Світлана-2000» на підставі договорів оренди, які було укладено та які відповідно було пролонговано з Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради.

Жодних дій щодо фактичного проведення інвентаризації майна, дій щодо його повернення та витребування з користування ПП «Світлана-2000» ліквідаційною комісією комунального підприємства здійснено не було, - чим допущено порушення порядку ліквідації юридичної особи та порядку відчуження майна.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), місцеві ради затверджують переліки об`єктів, які перебувають, зокрема у комунальній власності і підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, шляхом викупу.

Про те, що нежитлове приміщення підлягає продажу, Позивача у встановленому порядку повідомлено не було.

Тобто, було допущено порушення ч. 2 ст. 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Також, в порушення статті 15 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», інформація про продаж на аукціоні спірного приміщення не була оприлюднена в порядку та строки передбачені законом. За результатами проведення аукціону 19.01.2017 року нежитлових приміщень затверджено переможця аукціону з продажу нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 264,63 кв. м., - фізичну особу - ОСОБА_2 , відповідно до протоколу проведення аукціону, серія та номер №1, виданий 19.01.2017 року Товарною Біржею «Європейська».

19.01.2017 року на підставі проведеного аукціону було укладено договір купівлі-продажу, серія та номер 1901/17/1, покупцем за яким є ОСОБА_2 . Проте даний договір не було посвідчено нотаріально, як того вимагає діюче в Україні законодавство.

Згідно ст. 20 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» передбачено перелік підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання недійсною угоди, укладеної на аукціоні, зокрема: не виконано вимог щодо змісту інформації, передбаченої статтею 15 цього Закону, та терміну її опублікування; об`єкт включено до відповідного переліку об`єктів, що підлягають приватизації, з порушенням чинного законодавства; покупець не визнається як такий згідно з законодавством про приватизацію; істотно порушувались інші правила оголошення та проведення аукціону, конкурсу, передбачені цим Законом.

Положення ч. 6 ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного майна» встановлено, що порушення встановленого законодавством порядку приватизації або прав покупців є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством України.

Крім того, орендарем приміщення в період дії договору оренди було здійснено роботи з поліпшення та переобладнання об`єкту оренди, здійснені з відома та за згодою орендодавця, і які якісно змінили об`єкт оренди, значно покращили його технічний стан та підвищили вартість, та відповідно загальна площа об`єкту збільшилась - до 274.32 кв. м.

Однак, не зважаючи на збільшення площі об`єкту до 274,32 кв. м. та відповідно на збільшення його оціночної вартості, - на аукціон було передано нерухоме майно саме площею 264.63 кв. м., таким чином, відомості надані для проведення аукціону не відповідають дійсним обставинам, є сфальсифікованими.

З огляду дійсних обставин, вчиненим правочином - договором купівлі- продажу, серія та номер 1901/17/1 від 19.01.2017 року, виданим Товарною Біржею «Європейська», згідно якого відчужено нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 264,63 кв. м., - були порушені права позивача, як орендаря та користувача цим майном на підставі Договору оренди від 03.11.2014 року, як об`єкту комунальної власності, а також невраховане переважне право на його купівлю, оскільки такого права позивача фактично позбавили.

Таким чином, на думку позивача, викладене доводить те, що проведений аукціон з продажу нежитлового приміщення та договір купівлі-продажу нежитлового приміщення суперечать положенням законодавства України та не відповідає його вимогам.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши їх доказами, викладеними в позовні заяві, просили його задовольнити.

Представник відповідача Кам`янської міської ради Дніпропетровської області заперечував проти задоволення позовних вимог приватного підприємства «Світлана-2000», наддавши відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст.203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому, порядок ліквідації юридичної особи передбачений ст. 111 ЦК України, зокрема п. 9 передбачено, що у разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів, ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи. Тобто, саме на ліквідаційну комісію покладено обов`язок проведення організації реалізації (продажу) майна юридичної особи, що ліквідується. Отже, як вбачається з зазначених вище положень, Кам`янська міська рада не має законодавчої можливості вчиняти будь-які дії спрямовані на проведення організаційних заходів з реалізації майна такої юридичної особи.

26.06.2013 року міською радою прийнято рішення №825-37/VІ «Про припинення юридичної особи - комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» шляхом ліквідації». Відповідно до зазначеного рішення вирішено припинити юридичну особу КП «ДЖО», створити ліквідаційну комісію, ліквідаційній комісії комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» розглянути вимоги кредиторів, в порядку та в строки, передбачені чинним законодавством, з дня публікації в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації, здійснити відповідні заходи, пов`язані з ліквідацією комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання», відповідно до вимог чинного законодавства та надати міській раді проміжний ліквідаційний баланс для затвердження, строк для пред`явлення кредиторських вимог встановлено до 26.08.2013 року.

Рішенням міської ради від 28.08.2015 №1366-65/VІ «Про затвердження проміжного ліквідаційного балансу комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» міська рада затвердила проміжний ліквідаційний баланс комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання».

З метою проведення заходів щодо ліквідації комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання», погашення кредиторської заборгованості, на виконання рішень міської ради від 26.06.2013 №825-37/VІ «Про припинення юридичної особи - комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» шляхом ліквідації» та від 28.08.2015р. №1366-65/VІ «Про затвердження проміжного ліквідаційного балансу комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання», відповідно до ст.ст. 110-112 Цивільного кодексу України, ст. 59 Господарського кодексу України, керуючись п.30 ст. 26, ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада прийняла рішення від 30.09.2015 №1395-66/VІ «Про надання дозволу на відчуження майна комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» в рахунок погашення кредиторських вимог» та рішення від 30.09.2016 №345-10/VII «Про надання згоди на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі КП «ДЖО»».

Враховуючи перелічені вище факти, зазначили суду, що Позивач не звертався до міської ради з будь-якими заявами стосовно предмету позову, а міська рада в свою чергу не приймала жодного рішення відносно Позивача.

Крім того, в своїй позовній заяві Позивач не вказав, яким саме чином відповідач в особі Кам`янської міської ради перешкоджає йому в реалізації ним своїх прав, порушує, не визнає або оспорює права Позивача. Натомість, Позивач вірно вказує на дії, які виконувались саме Ліквідатором, або ліквідаційною комісією КП «ДЖО».

З огляду на викладені вище факти Кам`янська міська рада вважає, що є неналежним відповідачем по зазначеній справі.

Також зазначають, що посилання Позивача на ч.2 ст. 7 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» є недоцільними, оскільки приписи зазначеної статті, в даному випадку, зобов`язують орган приватизації повідомити адміністрацію саме КП «ДЖО», як балансоутримувача, про включення окремого майна до переліку комунального майна, що підлягає приватизації, а не Позивача.

Крім того, Позивач стверджує, що Відповідачами (але не вказано ким конкретно) порушено його переважне право на придбання майна, але при цьому не надає жодних доказів щодо здійснення дій, спрямованих на реалізацію свого права. Позивач зазначає у своїй позовній заяві, що йому було відомо про рішення Кам`янської міської ради від 30.09.2016 № 345-10/VII «Про надання згоди на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання» в частині включення нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 до переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають відчуженню. Таким чином, спростовується ствердження Позивача, що йому не було відомо про намір проведення продажу об`єкту нерухомості. Отже, Кам`янська міська рада жодним чином не порушила права Позивача.

З огляду на викладене вище, просять в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Світлана-2000» відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідачів Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Верезуб П.В. позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що у даному випадку позивач ПП « ОСОБА_6 » не мав ніяких переваг щодо купівлі спірного нерухомого майна, оскільки продаж нежитлового приміщення АДРЕСА_3 відбувалось шляхом проведення аукціону, який має свої певні особливості та через Товарну біржу «Європейська». Оскільки це був аукціон, то ні у кого не мало бути переважного права на купівлю цього нерухомого майна. Переможцем у даному випадку є той, хто заплатив більшу суму коштів за майно. Таким чином був проведений аукціон і був визначений переможець. Аукціон був проведений стосовно майна, яке було офіційно зареєстроване, а саме з площею 264,63кв.м. Рішення Кам`янської ради на відчуження зазначеного майна надавалось і воно на даний час є дійсним.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі. Зазначив, що ПП «Світлана-2000» в позовній заяві посилається на порушення процедури проведення аукціону (торгів) з продажу нерухомого майна, а саме вбудованого приміщення АДРЕСА_3 .

Однак, не надало жодних доказів на підтвердження своєї правової позиції в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження позивача щодо невідповідності загальної площі проданого приміщення вказаного в договорі купівлі-продажу та фактичній не відповідає дійсності, оскільки відповідно до проведеної інвентаризації сертифікованою організацією ПП «Баглій-9» загальна площа вбудованого приміщення АДРЕСА_3 складає 264,63 кв.м., про що зазначено в технічному паспорті, який є технічною документацією, від 15.06.2016 року. Ніяких перепланувань, добудов чи зміни площі приміщення в технічному паспорті не зазначено.

Також, позивач вказує на порушення вимог закону щодо переважного свого права на купівлю зазначеного нерухомого майна як наймач (орендар) цього майна.

Дійсно, ст. 777 ЦК України передбачено, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Однак, дана норма закону стосується прямого продажу (продавець-покупець) заздалегідь визначеного покупця.

Але, аукціон (торги) по своїй правовій природі є публічною офертою для невизначеного кола осіб; переможцем стає особа, що запропонувала найбільшу ціну, тобто покупець не може бути визначений завчасно. Таким чином, переважне право покупки в даному випадку застосуванню не підлягає.

Крім того, є правова позиція Верховного суду України у справі за № 6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року, якою передбачено, що установивши, що проведення торгів відбулося з порушенням норм Закону України, суди мають перевірити, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

В матеріалах вказаної цивільної справи відсутні будь-які докази стосовно порушення прав позивача.

На підставі вищенаведеного, просить в задоволенні позову приватного підприємства «Світлана-2000» відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 також заперечував проти задоволення позовних вимог приватного підприємства «Світлана-2000» .

Суду пояснив, що аукціон було проведено відповідно до діючого законодавства. Проведення торгів не передбачає повідомлення орендаря про торги, а передбачає публікацію. Оголошення про проведення відкритого аукціону із продажу майна, що належить КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання» було опубліковано в газеті «Днепровская неделя» від 28.12.2016 року, в той час коли сам аукціон відбувся 19 січня 2017 року, тобто більше ніж за 20 днів.

Позивач стверджує, що було порушено його переважне право на придбання майна, але аукціон не передбачає переважного права орендаря. переможцем стає особа, що запропонувала найбільшу ціну, тобто покупець не може бути визначений завчасно. Таким чином, переважне право покупки в даному випадку застосуванню не підлягає.

Аукціоном не порушено права позивача, оскільки він не приймав участі в аукціоні.

Зміна власника ніяким чином не вплинули на договір оренди позивача і договір оренди продовжувався. Навіть після закінчення терміну договору оренди, позивач не звертався до нового власника з приводу продовження договору оренди.

Продаж майна на аукціоні проводилась відповідно до даних тієї площі, яка зазначена в реєстраційних документах, а саме відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно.

Посилання позивача на рішення господарського суду по справі № 14/5005/3026/2012 не може братись до уваги, так як рішеннями по даній справі було відмовлено ПП « ОСОБА_6 » у задоволенні їх позовних вимог про визнання права власності на 26/100 частку нерухомого майна вбудованого приміщення №37, яке розташоване по АДРЕСА_2 , площею 274,3 м. кв., з подальшою реєстрацією цих прав в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Щодо оцінки майна, оцінка проведена відповідно до інвентаризаційних даних, інформацію надано КП «ДЖО». Позивач не є учасником зазначеного аукціону, а отже не має право оспорювати оцінку проданого майна. Що стосується сторін договору, то вони не оспорюють оцінку майна. Окрім цього оцінка для аукціону береться не середня, а мінімальна (початкова), так як сам аукціон передбачає поступове підвищення вартості об`єкту продажу.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутністю. Надав суду письмові пояснення (т.2 ар.с.159-169), відповідно до яких зазначено, що комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове об`єднання» створене на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради №45-4/ХХХІІІ від 29.10.1998 року відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» та інших законодавчих актів України.

01.04.1998 року між Управлінням ЖКХ м.Дніпродзержинська (в подальшому реорганізовано в КП «ДЖО» та ПП «Світлана-2000» було укладено договір оренди нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі по закінченню терміну дії договору, останній неоднократно був пролонгований шляхом переукладання, зокрема в останнє - 03.11.2014 року терміном до моменту відчуження, але не більше ніж два роки одинадцять місяців, до 12 жовтня 2017 року включно.

Відповідно до ч.1, ст.59, ст. 60 Господарського кодексу України, керуючись п.30 ч.1 ст. 26, ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», засновником підприємства Дніпродзержинською міською радою 26.06.2013 року прийнято рішення №825-37/VІ «Про припинення юридичної особи - комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» шляхом ліквідації.

Згідно рішення Кам`янської міської ради від 30.09.2016 №345-10/VII «Про надання згоди на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі КП «ДЖО»», засновником надано згоду на відчуження майна для задоволення пред`явлених кредиторами вимог. Серед об`єкті нерухомості, зазначених в рішенні Кам`янської міської ради від 30.09.2016 №345-10/VII перебувало й нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_2 . На виконання рішень Засновника, ліквідаційною комісією проведено конкурс з визначення суб`єкта із проведення торгів (аукціону) нерухомого майна підприємства. За результатами конкурсу переможцем визначено Товарну біржу «Європейська».

19.01.2017 року Товарною біржею «Європейська» проведено аукціон з продажу нежитлових приміщень, що перебувають на балансі підприємства, зокрема й вбудованого нежитлового приміщення №37 по пр.Конституції, 58, загальною площею 264, 63 кв.м. На передодні аукціону всім орендаторам приміщень та на адресу ПП «Світлана 2000», ліквідаційною комісією КП «ДЖО» направлено листи-повідомлення, в яких ліквідаційна комісія підприємства повідомляє про можливість дострокового припинення Договору у разі відчуження орендованого майна (на адресу ПП «Світлана» надіслано лист 10/4 від 17.01.2017 року.

Згідно з п.10.1. Договору оренди: «Договір укладено строком до моменту відчуження», ліквідаційною комісією повідомлено орендатора про наявність рішення міської ради від від 30.09.2015 №1395-66/VІ «Про надання дозволу на відчуження майна комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» в рахунок погашення кредиторських вимог», згідно якого Засновником надано дозвіл на здійснення відчуження майна, до того ж дана інформація є наявною і у вільному користуванні кожному охочому.

Виходячи з вищезазначеного, вважав позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи Товарної біржі «Європейська» у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутністю. Надав суду письмові пояснення (т.2 ар.с.162), відповідно до яких зазначено, що 19.01.2017 року на Товарна біржа «Європейська» було проведенл аукціон з продажу нерухомого майна, що перебуває на балансі КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання», а саме: Лот 1 вбудоване нежитлове приміщення №37, загальною площею 264, 63кв.м., інв.№103022. Земельна ділянка відсутня. Місцезнаходження: АДРЕСА_2 . За результатом аукціону було складено Протокол №4 від 19.01.2017р. та укладено Договір купівлі-продажу №1901/17/1 від 19.01.2017р.

Враховуючи вищевикладене, просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши представників позивача, представників відповідача, третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні при розгляді справи були встановлені наступні обставини.

Комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове об`єднання» створено на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради № 45-4/ХХХІІІ від 29.10.1998 року відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування».

01.04.1998 року між Управлінням ЖКХ м. Дніпродзержинська (в подальшому реорганізованого в КП "ДЖО") та ПП " ОСОБА_6 - 2000" було укладено договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 . Надалі по закінченню терміну дії договору, останній не однократно був пролонгований шляхом переукладання, зокрема, в останнє - 03.11.2014 року терміном до моменту відчуження, але не більше ніж два роки одинадцять місяців, до 12 жовтня 2017 року включно.

Засновником підприємства Дніпродзержинською міською радою 26.06.2013 року прийнято рішення № 825-37/VІ, про припинення юридичної особи - комунального підприємства "Дніпродзержинське житлове об`єднання" шляхом ліквідації (Т.1 ар.с. 72).

Згідно рішення Кам`янської міської ради від 30.09.2016 року № 345-10/VІІ "Про надання згоди на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі КП "ДЖО"(Т.1 ар.с. 74), засновником надано згоду на відчуження майна для задоволення пред`явлених кредиторами вимог. Серед об`єктів нерухомості, зазначених в рішенні Кам`янської міської ради від 30.09.2016 року № 345-10/ VІІ, перебувало й нежитлове приміщення площею 264,63 кв.м., розташоване по АДРЕСА_2 . На виконання рішень Засновника ліквідаційною комісією проведено конкурс з визначення суб`єкта із проведення торгів (аукціону) нерухомого майна підприємства. За результатами конкурсу переможцем визначено Товарну біржу «Європейська» (м. Кам`янске, вул. Васильєвська, 64).

19.01.2017 року Товарною біржею «Європейська» проведено аукціон з продажу об`єкту комунальної власності - вбудованого нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , загальною площею 264,63 кв.м. Стартова ціна лота становила 1354017 грн.

Оголошення про проведення відкритого аукціону із продажу майна, що належить КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання» було опубліковано в газеті «Днепровская неделя» від 28.12.2016 року для необмеженого кола зацікавлених осіб, в той час коли сам аукціон відбувся 19 січня 2017 року, тобто не менше ніж за 20 днів до проведення торгів (т.2 ар.с.247).

Згідно з протоколом аукціону № 1 з продажу об`єкту комунальної власності від 19 січня 2017 року переможцем вказаного аукціону став учасник № 1, а саме ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ). Ціна продажу становила 1354017 грн. (т.3, ар.с.11).

За результатами проведеного аукціону 19 січня 2017 року КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання» та ОСОБА_2 (покупець) уклали договір купівлі-продажу майна, за умовами якого передано у власність покупця нежитлове приміщення №37, загальною площею 264,63 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т.3, ар.с.9-10).

Реєстрацію права приватної власності на приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 08 лютого 2017 року (т.3, ар.с.14).

Мотиви, якими керується суд при вирішенні даної справи та застосоване ним законодавство.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частинами другою, третьою статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 20 ГПК України встановлені особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Також господарські суди розглядають справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

Статтею 30 Закону № 2163-ХІІ «Про приватизацію державного майна» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що спори щодо приватизації державного майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому ГПК України (далі - Закон № 2163-ХІІ). Вказану вимогу вирішення спору судом господарської юрисдикції передбачено також чинною на момент розгляду справи редакцією статті 30 Закону України від 18 січня 2018 року № 2269-VІІІ «Про приватизацію державного і комунального майна» (далі - Закон № 2269-VІІІ).

За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону № 2269-VІІІ приватизацією є платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб. Вказана стаття містить і визначення припинення приватизації - рішення органу приватизації про припинення вчинення будь-яких дій, спрямованих на приватизацію (продаж) об`єкта приватизації (пункт 23 частини першої вказаної статті).

Згідно із частиною першою статті 3 Закону № 2163-XII законодавство України про приватизацію складається з цього Закону, інших законів України з питань приватизації. Частиною четвертою цієї ж статті закону також визначено, що відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

При цьому відповідно до частини першої статті 5 Закону № 2171-XII «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», на порушення вимог якого посилався у позові позивач, покупцями об`єктів малої приватизації можуть бути фізичні та юридичні особи, які визнаються покупцями відповідно до Закону № 2163-XII.

Спори щодо приватизації державного (або комунального) майна виникають у зв`язку з його відчуженням, зміною чи припиненням правомочностей держави на таке майно та виникненням відповідного обсягу прав у суб`єктів права приватної власності. За загальним правилом спори щодо приватизації державного майна належать до господарської юрисдикції незалежно від суб`єктного складу сторін спору щодо відчуження майна - як юридичних так і фізичних осіб.

Тож при визначенні юрисдикції цієї справи слід виходити з характеру та змісту спірних правовідносин, у межах яких і за захистом яких звернувся позивач.

Як убачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів у межах правовідносин щодо відчуження комунального майна, стверджуючи про незаконність такого відчуження, як проведеного всупереч нормативно передбаченої для відчуження такого майна процедури.

Спір про те, чи слід було відчужувати спірне майно виключно в межах приватизаційної процедури в розумінні законів № 2163-ХІІ та № 2171-ХІІ, чи у цьому випадку була прийнятна також інша процедура відчуження, є спором щодо приватизації комунального майна.

Спосіб, який обрав позивач для захисту порушених прав, не змінює правової природи спору, який виник щодо порушення умов та процедури приватизації спірного майна. Адже в позовній заяві позивач посилається саме на неможливість продажу приміщення ліквідованого комунального підприємства у здійсненому порядку, як на підставу поданого позову для обґрунтування змісту стверджуваного позивачем порушення та забезпечення належного відновлення порушеного права.

Отже, з урахуванням характеру спірних правовідносин, а також наявності прямої вказівки закону на вид судочинства, у якому має розглядатись така категорія справ, спір у цій справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а участь фізичної особи у процедурі відчуження майна не змінює правової природи такого юридичного спору та не є підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі № 925/308/18 (провадження № № 12-10гс20) про визнання результатів аукціону недійсними, скасування протоколу аукціону, визнання договору купівлі-продажу недійсним, а відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України: при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Окрім цього в ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено: висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 903/456/18 у правовідносинах, які є подібними, адже також виникли у спорі щодо правомірності відчуження органом місцевого самоврядування комунального майна та законність цього в розумінні законів № 2163-ХІІ та № 2171-ХІІ.

Що стосується вимог позивача про визнання недійсними інвентаризаційних описів інвентаризації нежитлового приміщення, звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки нежитлового приміщення, то в даному випадку слід користуватися правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року справі № 914/881/17, в якій зроблено висновок про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. Тому, доводи про можливість розгляду справи у спорі про визнання недійсним звіту про оцінку майна в господарському суді Велика Палата Верховного Суду відхиляє як необґрунтовані. Також Велика Палата Верховного Суду зазначає, що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства.

Висновок Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року справі № 914/881/17 про правильне застосування норм права: за змістом статей 12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Відповідно до Розділу І «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за № 582/5773 (далі - Інструкція):

технічна інвентаризація - комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) та обов`язковим внесенням відомостей про об`єкт нерухомого майна до Реєстру об`єктів нерухомого майна (після створення цього Реєстру);

технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом керівника суб`єкта господарювання, який проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна;

Відповідно до п.10. Розділу І Інструкції, за результатами проведення технічної інвентаризації складаються інвентаризаційна справа, у тому числі матеріали технічної інвентаризації, технічні паспорти та обов`язково вносяться відомості про об`єкт нерухомого майна до Реєстру об`єктів нерухомого майна (після створення цього Реєстру).

Відповідно до п. 1, 2, 3 Розділу ХІ Інструкції, внесення змін до інвентаризаційних справ проводиться зберігачем. Всі виправлення, доповнення в технічних паспортах скріплюються підписом керівника суб`єкта господарювання (для юридичних осіб). За наявності змін у складі, плануванні та технічному стані об`єкта виготовляється новий технічний паспорт.

За аналогією: інвентаризаційна справа це результат проведення технічної інвентаризації і є виключно технічною документацією та не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання недійсним інвентаризаційної справи, проведення інвентаризації, складення технічного паспорту.

Здійснюючи тлумачення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Великої Британії» (Ashingdane v. the. UnitedKingdom). Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання в її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France).

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст.255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за позовом приватного підприємства «Світлана-2000» до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове об`єднання», Товарна біржа «Європейська», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними інвентаризаційних описів інвентаризації нежитлового приміщення, звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки нежитлового приміщення, аукціону (торгів) та договору купівлі-продажу, оскільки позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що розгляд справ у спорах, зокрема щодо приватизації майна, що включає у себе визнання недійсними аукціонів та договорів з продажу комунального майна, віднесено до юрисдикції господарських судів (п. 2 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 19, 255, 256, 258-261, 353, суд-

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом приватного підприємства «Світлана-2000» до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове об`єднання», Товарна біржа «Європейська», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними інвентаризаційних описів інвентаризації нежитлового приміщення, звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки нежитлового приміщення, аукціону (торгів) та договору купівлі-продажу, - закрити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення в порядку господарського судочинства.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 серпня 2020 року.

Суддя І.М. Юрченко