ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2197/19 Номер провадження 22-ц/814/84/20Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго Пром» на ухвалу Миргородського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2019 року (час постановлення ухвали та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про примусове проникнення до приміщення боржника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до помешкання боржника, просив ухвалити рішення, яким дозволити примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що на виконанні у приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Карго Пром» заборгованості, у тому числі за рахунок іпотечного майна, квартири, що належить боржнику. Не дивлячись на обізнаність про наявність виконавчого провадження, боржник не вчиняє дій щодо погашення заборгованості. Згідно інформації, отриманої приватним виконавцем, у боржника відсутні будь-які доходи, єдине майно, за рахунок якого є можливим виконати рішення судів, це належна боржнику квартира, проте приватний виконавець після неодноразових спроб не має можливості потрапити до неї для проведення опису та арешту цього майна з метою його подальшої реалізації.

Ухвалою Миргородського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. про примусове проникнення до приміщення квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ТОВ «Карго Пром», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги стверджується, що висновки суду першої інстанції про необізнаність боржника стосовно існування виконавчого провадження, про невжиття виконавцем усіх доступних заходів для виконання судових рішень суперечать наявним у справі доказам,

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу інші учасник справи не скористалися.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, на виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л. перебуває зведене виконавче провадження №58789856 (а.с.19), до складу якого входять:

-виконавче провадження №58779071 з примусового виконання виконавчого листа №2-218/09, виданого 14.05.2009 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» в особі Полтавської філії АКБ «Форум» заборгованості у сумі 1 730,00 грн. (а.с.9-10);

- виконавче провадження №58739257 з примусового виконання виконавчого листа №2-218/09, виданого 14.05.2009 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» в особі Полтавської філії АКБ «Форум» заборгованості у сумі 367 590,06 грн. шляхом звернення стягнення на АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (7-9).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 лютого 2019 року замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» у виконавчому листі №2-218/09, виданому 06.05.2009 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області по цивільній справі № 2-218/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКБ «Форум» в особі Полтавської філії АКБ «Форум» заборгованості за кредитним договором № 0017/08/25-N від 25.04.2008 року в розмірі 367 590 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (трикімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2008 року, на його правонаступника ТОВ «Карго Пром».

Також замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» у виконавчому литі № 2-218/09, виданому 06.05.2009 році Миргородським міськрайонним судом Полтавської області по цивільній справі № 2-218/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКБ «Форум» в особі Полтавської філії АКБ «Форум» понесених судових витрат в сумі 1 730 грн., а саме 1 700 грн. судового збору та 30 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, на його правонаступника ТОВ «Карго Пром» (а.с.12-13).

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 58739257 від 28.03.2019 направлена на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі ( АДРЕСА_3 ) і отримана останнім 02.04.2019 року (а.с.14, 70).

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 58779071 від 03.04.2019 направлена на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі ( АДРЕСА_3 ) та не отримана адресатом, оскільки боржник ухиляється від отримання поштової кореспонденції від приватного виконавця і всі листи в подальшому повертались з відміткою АТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання» (а.с.16, 65, 67-69).

28.03.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (а.с.18).

21 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу замінено прізвище « ОСОБА_4 » на прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.49-50).

Інформацію про зміну прізвища « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » внесено приватним виконавцем до реєстраційних даних виконавчих проваджень.

В межах виконання зведеного виконавчого провадження, приватним виконавцем направлялись запити:

- до пенсійного фонду України про отримання боржником пенсії чи працевлаштуванням за трудовим договором та цивільно-правовими договорами. Відповідь: інформації не знайдено (а.с.19);

- до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та /або фізичними особами підприємцями та про джерела отримання доходів боржника- фізичних осіб. Відповідь: інформація відсутня (а.с.20);

- до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області. Відповідь: за ОСОБА_2 техніка в межах Полтавської області відсутня (а.с.34);

- до відділу реєстрації місця проживання громадян при виконавчому комітеті Миргородської міської ради Полтавської області. Відповідь від 05.04.2019р. № 06-16/176, 08.04.2019 р. № 06-16/178: за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований (а.с.63) і відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 відсутні (а.с.64).

З метою перевірки майнового стану боржника та опису і арешту майна 02.08.2019 року та 12.08.2019 року здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що у цій квартирі ніхто не проживає. Доступ до квартири відсутній. Про факт ненадання доступу до квартири приватним виконавцем складено відповідні акти від 12.08.2019 та 02.08.2019 у присутності понятих: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за участі ОСОБА_8 , сусідом, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_9 , сусідки, яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.71- 74).

Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не надано будь яких доказів, що підтверджують повідомлення боржника ОСОБА_1 про необхідність надання доступу до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , як і не надано доказів про вчинення усіх передбачених законом виконавчих дій щодо встановлення місця проживання/перебування боржника ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Однією із фундаментальних засад цивільних правовідносин є добросовісність учасників цих відносин, яка презюмує сумлінність кожного у здійсненні ним його цивільних прав та виконанні цивільних обов`язків (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Європейський суд з прав людини розглядає справи щодо невиконання судових рішень як порушення параграфу 1 статті 6 Конвенції (право на судовий захист) та статтю 1 Протоколу №1 Конвенції (право на мирне володіння майном).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд може бути примарним, якщо внутрішня правова система договірної держави дозволяє остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним на шкоду однієї сторони, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, повинно вважатися невід`ємною частиною суду для цілей статті 6 (справа «Бурдов проти Росії», рішення від 7 травня 2002 року).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», статтею третьою якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Згідно положень ч.1, п.1 ч.2, п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

У ч.6 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

За положеннями ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Письмовими доказами у справі, які перелічені в описовій частині постанови апеляційного суду, підтверджено, що приватний виконавець шляхом направлення відповідних запитів встановив такі факти:

боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості з нього шляхом звернення стягнення на належну йому квартиру;

боржник не має офіційних доходів або іншого нерухомого майна;

боржник змінив прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу;

боржник не має зареєстрованого місця проживання в адміністративних межах м.Миргород; боржник не повідомив приватного виконавця про зміну місця проживання/перебування;

у приватного виконавця відсутній доступ до квартири, яка є предметом іпотеки та за рахунок реалізації якої має бути виконане рішення суду.

Наведене за відсутності інших доказів дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що боржник у виконавчому провадженні щонайменше недобросовісно виконує свої обов`язки сторони учасника виконавчого провадження, у зв`язку з чим приватний виконавець позбавлений можливості у розумні строки вчинити дії з виконання рішення суду, а саме здійснити опис і арешт майна квартири, за рахунок якого має виконуватися судове рішення.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про задоволення скарги в повному обсязі.

Оскільки апеляційна скарга задоволена, то відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «Карго Пром» судовий збір, сплачений останнім за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 921 грн. (а.с.118).

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст. 374, ст.382, ст.384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго Пром» задовольнити.

Ухвалу Миргородського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про примусове проникнення до приміщення боржника.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_10 на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго Пром» судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 05 лютого 2020 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов