Справа №175/398/20
провадження №2-з/175/3/20
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

05 лютого 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк», ОСОБА_3 та приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Бондаренко Р.О. про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Так, позивачка ОСОБА_1 в обґрунтування заяви посилається на те, що на праві спільної часткової власності разом зі ОСОБА_4 , їй належать: земельна ділянка (кадастровий номер :02:002:0051), площею 0,0519, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); земельна ділянка (кадастровий номер :02:002:0052), площею 0,06, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214); домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:214).

Проте згодом, їй стало відомо, що 12.09.2019 року було укладено договір між TOB «Фінансова Компанія Фінмарк» та ОСОБА_2 про відступлення права вимоги за іпотечним договором №1, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Чернишовим С.О. за реєстровим номером №3946 та договір про відступлення права вимоги за договором застави №1, посвідченим 25.11.2005 року приватним нотаріусом ДМНО Чернишовим С.О. за реєстровим номером №3947, укладених між ОСОБА_3 та ВАТ «ВіЕЙБі Банк», за якими право власності на вищевказане майно перейшло до ОСОБА_2 , проте заявниця вважає вказані договори незаконним та укладеним з порушенням вимог цивільно-процесуального закону України.

Враховуючи вищевказані обставини справи заявник звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову по вищевказаній справі, шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, оскільки невжиття заходів щодо забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з метою забезпечення позову вважаю необхідним накладення арешту із забороною відчуження, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту вказане майно.

Так, частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачає що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов може забезпечуватись шляхом накладенням арешту на майно, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви та заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заявницею (позивачкою) не надано належних докази в підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову (зокрема здійснення будь-яких дій з приводу відчуження спірного майна зацікавленими особами), а також не доведено той факт, що невжиття заходів по забезпеченню позову, може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що після звернення з відповідним позовом позивач, на підставі додаткових доказів приєднаних до позову може також ініціювати забезпечення позову відповідним шляхом, тому вважаю за необхідне, на даному етапі, відмовити у задоволенні клопотання заявника.

Керуючись ст.ст. 149, 50-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Бойко